КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-др/947/110/23
УХВАЛА

06.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №520/15816/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про визнання недійсним та скасування дубліката свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію речового права, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Никифоров Володимир Олександрович, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про скасування записів про державну реєстрацію речового права,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебувала цивільна справа №520/15816/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про визнання недійсним та скасування дубліката свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію речового права, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Никифоров Володимир Олександрович, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про скасування записів про державну реєстрацію речового права.

За наслідком розгляду вказаної справи, 16.08.2022 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про визнання недійсним та скасування дубліката свідоцтва, скасування записів про проведену державну реєстрацію відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Никифоров Володимир Олександрович, про скасування записів про проведення державної реєстрації відмовлено.

Будучи незгодним з вказаним рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» - адвокат Халдай Ілля Віталійович звернувся з відповідною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду вказаної апеляційної скарги, Одеським апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 травня 2023 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наслідком розгляду апеляційної скарги, Одеським апеляційним судом 03.05.2023 року ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», від імені якого діє адвокат Халдай Ілля Віталійович, залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2022 року залишено без змін.

Отже, рішення Київського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2022 року набрало законної сили 03.05.2023 року.

30.10.2023 року до суду в електронній формі надійшла заява від представника ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , адвоката Івановського Віктора Віталійовича про ухвалення додаткового судового рішення по справі №520/15816/19 в частині вирішення питання відшкодування витрат ОСОБА_3 понесених на професійну правничу допомогу в рамках розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», які складають сумі 20 000,00 грн., з посиланням на не вирішення судом першої інстанції зазначеного питання, як відшкодування понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу за безпідставним позовом.

Вказану заяву передано головуючому по справі судді Калініченко Л.В.

У відповідності до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За наслідком викладеного, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, враховуючи визначені законодавством стислі строки для розгляду відповідного виду заяви та значення справи для сторін, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 01.11.2023 року прийнято вказану заяву до розгляду та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.11.2023 року о 10 год. 15 хв.

У судове засідання призначене на 09.11.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, однак 08.11.2023 року до суду в електронній формі надійшла заява від представника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання з підстав зайнятості в іншому судовому процесі.

Приймаючи вказане клопотання та відсутність доказів на підтвердження сповіщення про дату, час і місце розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду усіх учасників справи, судом було ухвалено відкласти судове засідання на 06.12.2023 року о 15 год. 00 хв.

06.12.2023 року до суду в електронній формі від представника позивача ОСОБА_1 надійшли до суду додаткові докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.

До судового засідання призначеного на 06.12.2023 року учасники справи не з`явились, про дату час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, крім представника заявника ОСОБА_1 про розгляд заяви за його відсутності.

Приймаючи викладене, враховуючи строки розгляду справи, а також, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, судом було ухвалено провести розгляд заяви ОСОБА_1 в судовому засіданні призначеному 06.12.2023 року за відсутності учасників справи.

Дослідивши та вивчивши подану до суду заяву та додані до неї докази, оглянувши матеріали цивільної справи №520/15816/19, суд вважає заяву не підлягаючою до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України врегульовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частинами 1-2 статті 264 ЦПК України врегульовано, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З аналізу вказаних положень законодавства вбачається, що суд може ухвалити додаткове рішення суду у разі не вирішення питання про судові витрати, розподіл яких входить до питань, які підлягають вирішенню під час ухвалення судового рішення за наслідком розгляду справи.

В свою чергу, відповідно до положень частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до положень статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з визначеними положеннями ЦПК України, першою заявою по суті справи для відповідача є відзив на позовну заяву, вимоги до якого врегульовані статтею 178 ЦПК України.

Частиною 3 статті 178 ЦПК України зазначено, що відзив повинен містити зокрема:

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Отже, вимоги ЦПК України передбачають, що стосовно понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідач повинен зазначити про такі витрати у орієнтовному розрахунку судових витрат у першій заяві по суті справи, тобто відзиву на позовну заяву, а розгляд судом справи здійснюється в межах заявлених вимог.

Приймаючи вищевикладені положення процесуального законодавства, суд зазначає наступне.

Як вже судом встановлено, в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/15816/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про визнання недійсним та скасування дубліката свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію речового права, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Никифоров Володимир Олександрович, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про скасування записів про державну реєстрацію речового права.

За наслідком розгляду вказаної справи, 16.08.2022 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовів, як Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» так і ОСОБА_3 .

Після розгляду вказаної справи, на стадії апеляційного провадження, замінено ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Під час ухвалення Київським районним судом міста Одеси рішення від 16.08.2022 року, судом не вирішувалось питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_3 як відповідачем за позовом ТОВ «Група компаній «Глобальні Бізнес Рішення», в рамках цивільної справи №520/15816/19.

Щодо підстав для вирішення зазначеного питання, порушеного його правонаступником у заяві про ухвалення додаткового рішення суду, суд зазначає наступне.

Оглядаючи матеріали справи, судом встановлено, що на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, після відкриття провадження у справі, представництво інтересів ОСОБА_3 здійснювалось адвокатом Князєвим Вячеславом Володимировичем, яким на підтвердження повноважень введення справи в суді було надано ордер серії ОД №098341 від 16.10.2019 року.

Першою заявою по суті справи, відповідачем ОСОБА_3 було подано 19.09.2019 року зустрічну позовну заяву до ТОВ «Група компаній «Глобальні Бізнес Рішення», в якій останнім не зазначалось про понесення витрат на професійну правничу допомогу, а зазначено лише про компенсацію витрат зі сплати судового збору, понесених ним як позивачем за зустрічним позовом.

В подальшому під час розгляду справи, 15.11.2019 року ОСОБА_3 було подано до суду відзив в рамках розгляду справи за первісним позовом ТОВ «Група компаній «Глобальні Бізнес Рішення», який прийнято судом до розгляду у підготовчому судовому засіданні 05.07.2022 року.

У зазначеному відзиві на позовну заяву, відповідачем ОСОБА_3 в рамках зазначення орієнтовного розрахунку судових витрат які очікує понести у зв`язку з розглядом справи особисто зазначив, що не очікує понести судові витрат у зв`язку з розглядом справи.

Надалі, під час розгляду справи змінилось представництво ОСОБА_3 , за наслідком чого представником останнього був адвокат Черкес Віталій Олександрович, який діяв на підставі ордеру серії ОД №618969 від 03.11.2020 року.

Також, представництво інтересів ОСОБА_3 здійснювалось адвокатом Опанасенко Анатолієм Володимировичем, який діяв на підставі довіреності від 16.01.2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., зареєстрованою в реєстрі за №35.

Як вбачається під час розгляду справи, ані відповідачем ОСОБА_3 , ані його першим представником адвокатом Князєвим В.В., як і адвокатами Опанасенко А.В. і Черкес В.О., не заявлялись жодних заяв щодо орієнтовного розрахунку судових витрат, які очікує понести ОСОБА_3 , як відповідач за первісним позовом ТОВ «Група компаній «Глобальні Бізнес Рішення», як і вимог щодо компенсації таких витрат, враховуючи зазначення особисто відповідачем ОСОБА_3 у поданому до суду відзиві на позовну заяву про відсутність понесення судових витрат, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу, в рамках розгляду справи за первісним позовом.

Також в судовому засіданні 16.08.2022 року, яке відбулось в режимі відеоконференції, в якому судом ухвалено судове рішення за наслідком розгляду справи, двома представниками ОСОБА_3 : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат ОСОБА_3 , як відповідача за первісним позовом, як і жодних заяв чи клопотань щодо розв`язання даного питання та подання доказів на підтвердження відповідних доказів після ухвалення судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи відсутнє волевиявлення відповідача ОСОБА_3 на час розгляду справи в суді першої інстанції з питання відшкодування судових витрат зокрема витрат понесених на професійну правничу допомогу ним, як відповідачем в рамках розгляду справи за первісним позовом ТОВ «Група компаній «Глобальні Бізнес Рішення», а також враховуючи, що розгляд справи судом здійснюється за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог, та суд позбавлений можливості виходити за межі вимог, суд доходить до висновку про відсутність у суду підстав для вирішення питання про відшкодування понесених ОСОБА_3 , як відповідачем за первісним позовом, судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу, під час ухвалення судового рішення від 16.08.2022 року за наслідком розгляду цивільної справи №520/15816/19.

Також судом у рішенні від 16.08.2022 року вирішено питання про відсутність підстав для відшкодування судових витрат понесених ОСОБА_3 , як позивача за зустрічним позовом, враховуючи відмову у задоволенні зустрічного позову.

На підставі вищевикладеного суд доходить до висновку про належне розв`язання Київським районним судом міста Одеси в межах заявлених вимог усіх питань передбачених вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення від 16.08.2022 року за наслідком розгляду цивільної справи №520/15816/19, за наслідком чого відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення суду з розв`язання понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, як відповідача по первісному позову, під час розгляду справи в суді першої інстанції.

У зв`язку з викладеним, враховуючи відсутність підстав для вирішення відповідних вимог, судом не враховуються подані представником ОСОБА_1 , як правонаступником ОСОБА_3 докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не стосуються заявлених вимог під час розгляду справи судом першої інстанції.

Поряд з цим, суд зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, яка перебувала в провадженні на протязі майже три роки стороною ОСОБА_3 не надавалось жодного доказу на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, таким чином подані правонаступником ОСОБА_3 такі докази 06.12.2022 року до суду, тобто більше ніж через рік після ухвалення судового рішення, не узгоджується з встановленими строками передбаченими ч.8 ст. 141 ЦПК України для вчинення відповідних дій та є бездіяльністю сторони відповідача.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку про безпідставність тверджень ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , про наявність підстав для відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу з боку ОСОБА_3 , як відповідача під час розгляду судом першої інстанції справи за первісним позовом ТОВ «Група компаній «Глобальні Бізнес Рішення», за наслідком чого у задоволенні заяви ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення суду слід відмовити.

Частиною 5 статті 270 ЦПК України встановлено, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Постановляючи дану ухвалу суду, судом враховується, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При вищевикладених обставинах та керуючись ст. 2, 13, 133, 134, 141, 178, 259-261, 264, 265, 267, 270, 352-354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , подану як правонаступником ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового судового рішення, з вирішення питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, по справі №520/15816/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про визнання недійсним та скасування дубліката свідоцтва, скасування записів про державну реєстрацію речового права, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна, державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Никифоров Володимир Олександрович, Публічне акціонерне товариство «БАНК ВОСТОК», про скасування записів про державну реєстрацію речового права відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 06.12.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.