Справа № 346/5339/23
Провадження № 6/346/83/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

головуючого судді П`ятковського В.І.

при секретарі Кривюк Д.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия цивільну справу за заявою адвоката Атаманюка Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи Коломийський відділ державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Акціонерне товариство «Таскомбанк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий Коломийським міськрайонний судом Івано-Франківської області по справі № 2-1544 за 2010 рік.

Заяву мотивує тим, що на виконанні у Коломийському ВДВС перебувало виконавче провадження № 30505049, відкрите на підставі вказаного виконавчого листа, про стягнення з ОСОБА_1 489 768,85 грн заборгованості на користь ПАТ «Фольксбанк». Однак , копія вказаного виконавчого листа у заявниці відсутня, і у виконавчій службі його також немає.

Зазначає, що між ОСОБА_2 та правонаступниками ПАТ «Фольксбанк» яким є ПАТ «ВіЕс Банк» укладено договір про погашення заборгованості, яким врегульовано заборгованість за відповідними кредитними договорами. Тому вважає, що заборгованість як така відсутня, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявниці розгляд заяви просить проводити в його та ОСОБА_2 відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання повторно не з`явилися.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача та боржника до судового засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 жовтня 2010 року у справі за позовом ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором № 69/47К8 від 30 вересня 2008 року на загальну суму 410542,99 грн та по кредитному договору 69/44К8 від 16 вересня 2008 року в сумі 79243,86 грн, що разом складає заборгованість в розмірі 489786,82 грн, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю загальною площею 94,4 кв.м в АДРЕСА_1 , реєстраційний № 19622041, а також земельну ділянку для роздрібної торгівлі та комерційних послуг кадастровий № 010020034, належні відповідачці ОСОБА_4 , та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1235 га в с. П`ядики Івано-Франківської області кадастровий номер012250091, належні відповідачці ОСОБА_1 . Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213, , р/р НОМЕР_1 (а.с. 119-122).

Згідно відповіді начальника Коломийського ВДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області від 07 серпня 2023 року № 25.7-20/62864, виконавчий лист № 2-1544 про стягнення 489768,85 грн боргу з ОСОБА_1 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 0,1235 га у с. П`ядики. виданий Коломийським міськрайонний судом 06 грудня 2010 року декілька разів перебував на виконання у виконавчій службі. Востаннє виконавче провадження № 30505049 перебувало на виконанні у період з 22 грудня 2011 року по 24 грудня 2012 року, та закрите на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання (а.с. 149).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявницею добровільно виконано обов`язок щодо сплати судового збору поза межами виконавчого провадження, а тому вказаний виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення.

Відповідно до копії договору про погашення заборгованості від 20 вересня 2016 року укладеного між ПАТ «ВіУС Банк» та ОСОБА_3 , сторонами досягнуто домовленості щодо заборгованості за кредитним договором № 69/47К8 від 30 вересня 2008 року та визначено, що останній взяв на себе зобов`язання до 20 вересня 2016 року погасити заборгованість в розмірі 2 773,97 дол США, а банк в свою чергу зобов`язався звільнити Кисилицю від обов`язку щодо погашення залишку заборгованості по кредитному договору (а.с. 158).

До матеріалів справи долучено копію квитанція, яка підтверджує факт виконання вказаного зобов`язання ОСОБА_5 (а.с. 159).

Таким чином, оскільки боржник добровільно виконав рішення суду на умовах погоджених сторонами у відповідному договорі, то заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підставна та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, ч. 2 258-260, 268, 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2010 року (справа № 2-1544 2010 рік).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П`ятковський В. І.