ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7011/23
провадження № 2/753/4510/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини батьком, встановлення способу участі батька у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 у якому просить суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною - ОСОБА_5 та встановити графік побачень з донькою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що має бажання постійно спілкуватися з дитиною, проте, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з нею. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся з даним позовом до суду, та просить суд усунути йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, а також встановити способи та порядок спілкування з дитиною.

В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що з 31 грудня 2019 року по 15 вересня 2022 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач завжди бажав здійснювати свої права та обов`язки батька дитини, турбуватись про неї, піклуватись про її життя, однак відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою та не дозволяє йому приймати участь у її вихованні. Тому він змушений був звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач та її представник в судових засіданнях позов не визнали, з підстав викладених у відзиві на позов та пояснивши, що відповідач ніколи не чинила перешкод позивачу у спілкуванні та побаченні з донькою, доказів з цього приводу позивач не надав.

Представник 3-тьої особи служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши суду висновок Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про доцільність встановлення побачень батька з дитиною та встановлення графіку.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

За змістом ч.1, ст.3; ч.1, ст.9; ч.1, ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1, ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

За правилами ч.2, ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Як регламентовано ч.1-2, ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася спільна донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Дитина проживає разом із матір`ю.

Судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів на утримання доньки ОСОБА_5 .

Позивач стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою та на підтвердження своєї позиції наводить факти не допуску його до дитини, коли він намагався побачитись з нею та флеш накопичувач з відео матеріалами (т. 1 а.с. 244), де зафіксовано, що відповідачка разом з донькою, виїхала за кордон України, що не заперечувалося нею в судовому засіданні. Крім того, зафіксовано негативне ставлення її до позивача та бажання доньки ОСОБА_6 проводити час з батьком ОСОБА_3 .

Аналізуючи пояснення сторін, суд дійшов висновку, що існуючі між ними непорозуміння і особистісний конфлікт призвели до усунення батька від участі у вихованні дитини.

Позивач, для захисту своїх прав звертався до Органу опіки Дарницької РДА у м. Києві із заявою про визначення способів участі батька у вихованні дитини.

Так, розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації №515 від 23.11.2022 року ОСОБА_3 було визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши йому графік спілкування з дитиною щотижня з 15.00 неділі до 15.00 середи.

Не погоджуючись з даним розпорядженням ОСОБА_4 подано до Дарницького районного суду м. Києва позов до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження Дарницької РДА м. Києва №515 від 23.11.2022 року, що свідчить про наявність спору у питанні спілкування батька з донькою.

Оскільки складні відносини між сторонами перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування батька з донькою і діяти при цьому виключно в інтересах дитини, наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача у судовому порядку.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання врегульовано Сімейним кодексом України.

Згідно із ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

За нормою ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1995 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

За приписами до чч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене.

Згідно положень ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини

У відповідності до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

За змістом ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

В преамбулі Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХН від 27.02.91 зазначено, що держави-учасниці Конвенції визнають, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної 20.11.1959 р. Генеральною Асамблеєю ООН, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до стст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Суд звертає увагу на те, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із дитиною, судом не встановлено підстав для усунення позивача від спілкування з його донькою, а тому суд вважає, що сторонам слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування позивача з дитиною.

В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача із дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що їх спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання, зокрема, батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.

Зі змісту висновку органу опіки та піклування вбачається, що Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації проводилось обстеження житлово-побутових умов проживання позивача, за результатами якого встановлено, що в його помешканні створені належні умови для перебування, виховання та розвитку дитини.

Твердження ОСОБА_4 , що ОСОБА_3 не проявляв інтересу до життя та здоров`я дитини з липня 2021 року до лютого 2022 року, не знайшли свого підтвердження в судових засіданнях та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, суд не бере до уваги пояснення відповідача щодо застосування до неї зі сторони позивача фізичного та психологічного насильства, оскільки рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2023 року, яке набрало законної сили, було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди та визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, повідомлену в інтерв`ю, що було опубліковано на YouTube-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_6» ІНФОРМАЦІЯ_7 наступного змісту (мовою оригіналу): «По морде с правой руки я раз и в стекло и тут раз и в другую сторону»; «Было один раз я помню он меня головою в стенку ударил и после этого поехал гулять и пропал»; «Такое просто было, что он мне в кофе наркоту подкидывал и наблюдал как я на беговой дорожке занимаюсь»; «Он уже поднимал (руку) в беременность»; « Мы когда начали встречаться, он через пол года у меня одалживал деньги, 2 тысячи евро он одалживал »; «Да, азартные игры, он ходил каждую пятницу, он ходил играть»; «Он помогает ребенку. Он предложил, что памперсы, пеленки, что ей нужно, он купит и прислал мне на карту 3000 грн. и все». Зобов`язано ОСОБА_7 спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_3 у той самий спосіб, у який вона була поширена, а саме шляхом розміщення відео на YouTube-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_6», протягом 15 днів з дня набрання рішенням законної сили, про спростування недостовірної інформації щодо ОСОБА_3 наступного змісту: «Інформація, повідомлена в інтерв`ю ОСОБА_4 , яке вийшло ІНФОРМАЦІЯ_7 на YouTube-каналі «ІНФОРМАЦІЯ_6», а саме: «По морде с правой руки я раз и в стекло и тут раз и в другую сторону»; «Было один раз я помню он меня головою в стенку ударил и после этого поехал гулять и пропал»; «Такое просто было, что он мне в кофе наркоту подкидывал и наблюдал как я на беговой дорожке занимаюсь»; «Он уже поднимал (руку) в беременность»; « Мы когда начали встречаться, он через пол года у меня одалживал деньги, 2 тысячи евро он одалживал »; «Да, азартные игры, он ходил каждую пятницу, он ходил играть»; «Он помогает ребенку. Он предложил, что памперсы, пеленки, что ей нужно, он купит и прислал мне на карту 3000 грн. и все», - є недостовірною. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1 (одна) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд виходить із обов`язкового права батька, який проживає окремо від дитини, бачитись зі своєю дитиною, рівності прав матері та батька щодо спілкування, виховання та утримання своєї дитини, стану здоров`я дитини і захисту її інтересів та приходить до висновку про встановлення графіку побачень та спілкування ОСОБА_3 зі своєю дитиною: донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з дня вступу рішення в законну силу: щотижня кожного місяця з 15-00 годин неділі до 15-00 годин середи безперервно без присутності матері дитини ОСОБА_4 поза межами місця проживання дитини; кожного парного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження дитини протягом доби ІНФОРМАЦІЯ_8 та державних свят: Новий Рік (з 9-00 годин 31 грудня до 1 січня включно), 7 січня, Великдень, 8 березня без присутності матері дитини ОСОБА_4 ; кожного непарного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження дитини протягом доби ІНФОРМАЦІЯ_5 без присутності матері дитини ОСОБА_4 ; кожного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження ОСОБА_3 протягом доби ІНФОРМАЦІЯ_9 без присутності матері дитини ОСОБА_4 ; кожного року в липні або серпні місяці протягом 14 безперервних днів для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини ОСОБА_4 ; кожного непарного року для забезпечення оздоровлення та відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою протягом 14 днів безперервно з 2 січня по 16 січня; кожного парного року для забезпечення оздоровлення та відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою протягом 14 днів безперервно з 17 січня по 31 січня. Таким чином, суд вважає необхідно позов задовольнити.

Крім того, призначаючи вказаний спосіб участі батька у вихованні дитини, суд в обов`язковому порядку з урахуванням віку дитини вважає необхідним зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити та дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку доньки, не допускати протиправних дій та негативних розмов відносно матері дитини ОСОБА_4 , а також одночасно зобов`язати ОСОБА_4 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов з донькою відносно батька дитини ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись стст. 2, 7, 19, 141, 157, 158, 159 Сімейного Кодексу України, стст. 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», стст. 3, 9, 18, 27 Конвенції про права дитини, стст. 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 259, 263-268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) не чинити перешкоди ОСОБА_9 у спілкуванні та вихованні його малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити спосіб і графік побачень та спілкування ОСОБА_1 зі своєю дитиною: донькою - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з дня вступу рішення в законну силу:

1) щотижня кожного місяця з 15-00 годин неділі до 15-00 годин середи безперервно без присутності матері дитини ОСОБА_2 поза межами місця проживання дитини;

2) кожного парного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження дитини протягом доби ІНФОРМАЦІЯ_8 та державних свят: Новий Рік (з 9-00 годин 31 грудня до 1 січня включно), 7 січня, Великдень, 8 березня без присутності матері дитини ОСОБА_2 ;

3) кожного непарного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження дитини протягом доби ІНФОРМАЦІЯ_5 без присутності матері дитини ОСОБА_2 ;

4) кожного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження ОСОБА_3 протягом доби ІНФОРМАЦІЯ_9 без присутності матері дитини ОСОБА_2 ;

5) кожного року в липні або серпні місяці протягом 14 безперервних днів для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини ОСОБА_2 ;

6) кожного непарного року для забезпечення оздоровлення та відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою протягом 14 днів безперервно з 2 січня по 16 січня;

7) кожного парного року для забезпечення оздоровлення та відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою протягом 14 днів безперервно з 17 січня по 31 січня.

Зобов`язати ОСОБА_12 забезпечити та дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов відносно матері дитини ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_8 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов відносно батька дитини ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2023 року.

Суддя :