Справа № 438/1361/19
Провадження 2/438/24/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2023 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Стасишин Н.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна інспекція архітектури та містобудування України, Бориславська міська рада Львівської області про усунення перешкод у володінні частиною житлового будинку, -

в с т а н о в и в :

25 листопада 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні часиною житлового будинку, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 облаштувати підвальні приміщення вентиляцією та дренажем, провести якісне перекриття даху та зобов`язати закрити всі отвори, що утворились від неув`язки та зазорів між цегляними стінами самочинної прибудови та даховим покриттям.

01 лютого 2023 року позивачі звернулись до суду із заявою про зміну предмету позову, просять усунути перешкоди у користуванні частиною житлового будинку, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 провести за рахунок власних коштів капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 ; усунути перешкоди в користуванні частиною житлового будинку, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 усунути перешкоди (недоліки) при зведенні цегляної прибудови до квартири АДРЕСА_2 , а саме: демонтувати частину конструкції даху, що розташовані над цегляною стіною розміром 5,44 м.; демонтувати зовнішню цегляну стіну розміром 5,44м., частину фундаменту 5,44 м., частину зовнішніх стін та фундаменту прибудови з однієї сторони на 0,480 м., з другої сторони на 0,61 м.з приведенням довжини стін до розміру 6,0 м.; влаштувати фундамент та зовнішню цегляну стіну довжиною 5,4 м.з перев`язкою з зовнішніми стінами довжиною 6,0 м., влаштувати антисейсмічний пояс з монолітного залізобетону на рівні перекриття по периметру прибудови; влаштувати стрижневі випуска з кладки в залізобетонний пояс, а також із пояса в кладки на влаштування кріплень маурлата і фронтонів; виконати монтаж частини конструкцій даху.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно до витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та на підставі договору дарування ідеальної частини квартири, виданого приватним нотаріусом Бориславської міської нотаріального округу Василевич від 17.04.2017 року належить квартири АДРЕСА_1 . Власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.02.1999 рокцу, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контор Дякон Г.І.

У 2000 році відповідачем самочинно, з порушенням санітарних та протипожежних норм і правил, прибудовано до своєї дерев`яної частини будинку двоповерхову цегляну прибудову, яка через не введення її в експлуатацію та протягом відсутності протягом тривалого часу проживання в дерев`яній частині квартири створює перешкоди у користуванні позивачам житлом, що спричинює руйнування. Внаслідок проведення самочинної прибудови, зруйновано дах у житловому будинку та зруйновано частину горища. Через неякісно проведені будівельні робот утворились отвори на даху та горищі будинку потрапляють дощові та талі води, порушено вентиляцію на будинком, внаслідок чого кинувся грибок, що призводить до руйнування підлоги житла позивачів, руйнується підвальне приміщення.

Посилаючись висновок судово-будівельної експертизи за №21/22 від 11.02.2022 року, виконаного судовим експертом Дідовським Ю.Б., вказують на те, що здійснення відповідачем будівельних робіт своєї квартири із порушенням ДБН вплинуло та технічний стан та опорядження приміщень квартири позивачам АДРЕСА_2 , відповідно просять зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом знесення за власний рахунок капітальний ремонт належної позивачам квартири.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2019 справа визначена для розгляду судді Слишу А.Т.

Ухвалою судді від 23 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 липня 2021 року за справою призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Дідовському Ю.Б., провадження за справою зупинено на час проведення експертизи.

17 лютого 2022 року ухвалою відновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову про усунення перешкод у володінні частиною житлового будинку.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті .

01 березня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнала. На обґрунтування наявних заперечень зазначила, що рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 18 березня 1999 року за №122 з урахуванням рішення від 17 червня 1999 року за №293 відповідачу ОСОБА_3 було дозволено прибудувати до власності квартири АДРЕСА_3 .Петлюри коридор та кладову загальним розміром 6,0х4,5м. Жодних належних доказів про допущені відповідачем порушення при здійсненні прибудови позивачами суду не надано.

27 лютого 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву із зміненим предметом позову, відповідно до якого відповідач позов не визнала. Зазначила, що позивачі на підтвердження порушених прав посилаються на висновок експерта за №21/22 ОСОБА_6 за результатами проведеної судово будівельно-технічної експертизи від 11 лютого 2022 року. Як зазначає відповідач зі змісту вказаного висновку не вбачається негативних наслідків для квартири АДРЕСА_4 перебуває у незадовільному стані; експертом не встановлено негативного впливу на стан підвалу, ванної кімнати та житлової кімнати АДРЕСА_5 за вказаного стан конструктивних елементів квартири АДРЕСА_2 . За відсутності порушених прав позивачів вимоги останніх про усунення перешкод в користуванні частиною житлового приміщення: квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідача провести за власний рахунок капітальний ремонт належної відповідачу квартири є безпідставною.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить суд позов задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги заперечили, надали суду пояснення аналогічні змісту відзиву, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє позовних вимог щодо предмету спору Державна інспекція архітектури та містобудування України належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася.

Третя особа, яка не заявляє позовних вимог щодо предмету спору Бориславська міська рада Львівської області належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася. Листом повідомила, що з приводу заявлених вимог покладається на думку суду та просить слухати справу без участі представника міської ради. (а.с.87 т.1)

Свідок ОСОБА_7 надала суду наступні показання проте, що як попередній власник квартири АДРЕСА_6 надала згоду відповідачу ОСОБА_3 на здійснення прибудови до належної останній квартири АДРЕСА_2 коридору та кладової розмірами 6,0х4,5 м. Проте відповідач здійснили зазначену прибудову до своєї квартири з порушенням відповідного проекту будівництва. Дана прибудова перебуває у незавершеному стані, що у свою чергу створює перешкоди у користуванні її дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_5 позивачам у справі, належним їм житлом. Зруйновано дах у житловому будинку та зруйновано частину горища. Наявні отвори на даху та горищі будинку, через які потрапляють дощові та талі води, порушено вентиляцію на будинком. У квартирі позивачів наявний грибок, що призводить до руйнування підлоги житла .

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, представників сторін, допитавши свідка, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановивши обставини і визначені до них правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно до витягу з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та на підставі договору дарування ідеальної частини квартири, виданого приватним нотаріусом Бориславської міської нотаріального округу Василевич від 17.04.2017 року належить квартири АДРЕСА_1 .(а.с.10,11 т.1)

Відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.02.1999 року, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контор Дякон Г.І. належить квартира АДРЕСА_3 .(а.с.171 т.1)

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 18 березня 1999 року за №122 дозволено гр. ОСОБА_3 , що прож. по АДРЕСА_7 прибудувати до власної квартири коридор та кладову загальним розміром 6,0х4,5 м.(а.с.123 т.1) Зобовязано вищевказаних громадян виготовити технічну документацію на реконструкцію будинку, будівництво господарських споруд, гаражів, проведення прибудов, влаштування кладової не пізніше 2-х місяців з дня прийняття рішення виконкому. Після реконструкції будинку, будівництво господарських споруд, гаражів, проведення прибудов, влаштування кладової, здати їх державній приймальній комісії (ма.с.207 т.2)

Згідно висновку експерта за №21/22 складеного 11 лютого 2022 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи у даній справі :

?Встановити які причини ушкодження грибком підвалу у квартирі АДРЕСА_1 не надається можливим, так як дефекти у вигляді грибка на поверхні стін та підлоги підвалу літ. "П відсутні та в зв`язку з покриттям стін підвалу літ. «П» у квартирі АДРЕСА_1 розчином світло-голубого кольору.

?Встановити чи впливає негативний стан конструктивних елементів, ушкоджених грибком у сусідньому суміжному підвалі квартири АДРЕСА_2 на стан підвалу та ванної кімнати, а також житлової кімнати у квартирі АДРЕСА_1 не надається можливим, так як дефекти у вигляді грибка на поверхні стін та підлоги підвального приміщення «1» квартири АДРЕСА_3 відсутні.

?Порушення Державних будівельних норм допущені відповідачем ОСОБА_3 , яка здійснила прибудову до частини будинку за адресою: АДРЕСА_8 наступні: не встановлений антисейсмічний пояс з монолітного залізобетону на рівні перекриття цегляної прибудови до частини квартирної житлового будинку по АДРЕСА_8 , (на рівні перекриттів і покриттів, виконаних із збірних елементів, по всіх стінах без розривів повинні встановлюватися антисейсмічні пояси з монолітного залізобетону з неперервним армуванням; та не забезпечено потрібну сейсмостійкість квартири житлового будинку по АДРЕСА_8 (при реконструкції, особливо у випадках прибудов і надбудов, прийняті технічні рішення повинні забезпечувати потрібну сейсмостійкість усієї будівлі в цілому;

?Підземні мережі водопостачання, водовідведення, газопостачання існують.

?Причинно-наслідковий зв`язок між станом прибудови до квартири АДРЕСА_3 та порушенням Державних будівельних норм при здійсненні прибудови існує.

?Розміри прибудови до квартири АДРЕСА_3 не відповідають рішенню виконкому Бориславської міської ради Львівської області №293 від 17.06.1999 року.

?Будівельні роботи необхідно провести ОСОБА_3 для усунення недоліків при зведенні прибудови до квартирної АДРЕСА_8 наступні:

-демонтувати частину конструкцій даху що розташовані над цегляною стіною розміром 5,44м.;

-демонтувати зовнішню цегляну стіну розміром - 5,44м., частину фундаменту розміром - 5.44м., частину зовнішніх цегляних стін та фундаменту прибудови з однієї сторони на 0,480 м. з другої на 0,61 м. з приведенням довжин зовнішніх стін до розміру - 6,0м.;

-влаштувати фундамент та зовнішню цегляну стіну довжиною 5,4 м. з перев`язкою з зовнішніми стінами довжиною 6,0м.;

-влаштувати антисейсмічний пояс з монолітного залізобетону на рівні перекриття по периметру прибудови;

-влаштувати стрижневі випуска з кладки в залізобетонний пояс, а також із пояса в кладку та влаштування кріплень мауерлата і фронтонів; виконати монтаж частини конструкцій даху.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_6 зазначив, що дослідження об`єктів проводилось ним методом огляду, з фотофіксацією результатів огляду і проведенням окремих обмірів. Під час проведення огляду житлового будинку по АДРЕСА_8 встановлено наявність проведеної цегляної прибудови до квартири АДРЕСА_3 . Стіни прибудови цегляні, перекриття дерев`яне, перемички цегляні, конструкції даху дерев`яні, фундамент бетонний. Вікна та двері відсутні, стіни не поштукатурені, Цегляна прибудова до квартири АДРЕСА_3 знаходиться в незавершеному стані. Розміри зазначеної прибудови до квартири АДРЕСА_2 відповідно проведених обмірів становлять 6,48 (6,61) х 5,44м. , хоча згідно рішення виконкому №293 від 17 червня 1999 року розміри прибудови повинні бути 6,0 х 5,4м. Чи допущене відповідачем ОСОБА_3 відхилення при зведенні прибудови від проекту є істотним і таким, що створює перешкоди у користуванні позивачам житлом, спричинює руйнування належного позивачам житла не може підтвердити або заперечити, оскільки судом на вирішення зазначене питання не було поставлено. Сама квартира АДРЕСА_9 перебуває у незадовільному стані. Експлуатація зазначеної квартири можлива при умові проведення ремонту. З метою усунення недоліків допущених при зведенні прибудови до квартири АДРЕСА_2 відповідачу необхідно провести певні зазначені у висновку будівельні роботи, в тому числі демонтувати зовнішню цегляну стіну розміром - 5,44м., частину фундаменту розміром - 5.44м. При цьому експерт зазначив, що цегляна прибудова примикає до частини існуючого дерев`яного житлового будинку, безпосередньо до частини квартири АДРЕСА_2 , що належить відповідачу; зазначена стіна не примикає до зовнішньої стіни квартири АДРЕСА_5 , належної відповідачів.

Порушення відповідачем ОСОБА_3 . Державних будівельних норм при зведенні прибудови до частини будинку за адресою: АДРЕСА_8 , а саме не встановлений антисейсмічний пояс з монолітного залізобетону на рівні перекриття цегляної прибудови до частини квартирни житлового будинку по АДРЕСА_8 та не забезпечено потрібну сейсмостійкість квартири житлового будинку по АДРЕСА_8 може у майбутньому призвести до перешкоди у користуванні позивачам житлом, оскільки м.Борислав розташований у сейсмічно небезпечному районі.

Звертаючись до суду із позовом, як правову підставу для його задоволення, позивачі посилаються, що відповідач самовільно збудував капітальну споруду, із порушенням будівельних норм та правил, збільшивши її площу, чим порушив право власників на користування власним житлом, на підстав положень ст.ст.15,16,321,376,386,391 ЦК України просили суд зобов`язати відповідача провести за рахунок власних коштів капітальний ремонт власної квартири; демонтувати частину конструкції даху, що розташовані над цегляною стіною розміром 5,44 м.; демонтувати зовнішню цегляну стіну розміром 5,44м., частину фундаменту 5,44 м., частину зовнішніх стін та фундаменту прибудови з однієї сторони на 0,480 м., з другої сторони на 0,61 м.з приведенням довжини стін до розміру 6,0 м.,; влаштувати фундамент та зовнішню цегляну стіну довжиною 5,4 м.з перев`язкою з зовнішніми стінами довжиною 6,0 м., влаштувати антисейсмічний пояс з монолітного залізобетону на рівні перекриття по периметру прибудови; влаштувати стрижневі випуска з кладки в залізобетонний пояс, а також із пояса в кладки на влаштування кріплень маурлата і фронтонів; виконати монтаж частини конструкцій даху.

У відповідності до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовній спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до частин другої, третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При цьому, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Таким чином, за змістом ст. 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою.

Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 3, 15, 16, 391 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тому суд повинен встановити, чи були порушені або не визнані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена у висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові №6-180цс14 від 19 листопада 2014 року, яку відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України суд має ураховувати при виборі та застосуванні у спірних правовідносинах.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).Згідно з частиною 6 статті 81 ЦК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо істотного відхилення відповідачем ОСОБА_3 від розмірів прибудови до квартири АДРЕСА_3 погодженого рішенням виконкому Бориславської міської ради Львівської області №293 від 17.06.1999 року та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб при проведенні зазначеної прибудови.

Отже, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведені заявлені вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд враховує відмову позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у задоволенні заявлених вимог, у зв`язку з чим підстав для відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Державна інспекція архітектури та містобудування України, Бориславська міська рада Львівської області про усунення перешкод у володінні частиною житлового будинку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивачі: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 ;

ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_10 ;

відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_11 ;

Треті особи: Бориславська міська рада Львівської області, , місцезнаходження юридичної особи: 82300, Львівська область, Дрогобицький район, м. Борислав, вул. Шевченка, 42;

Державна інспекція архітектури та містобудування України, , місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26.

Повний текст складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ