Справа № 758/5568/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2023 року місто Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді Ларіонової Н.М.,
при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду районного суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця зі спадкодавцем, визнання спадкоємця таким, що не прийняв спадщину, та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, -
В травні 2020 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1) встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини разом з батьком - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину після смерті свого батька; 3) визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , видане ОСОБА_4 , державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, 28 лютого 2017 року, за реєстровим № 1-184, у частині зазначення ОСОБА_2 спадкоємцем 1/2 частки у спадщині.
Ухвалою від 22.05.2020 р. вищевказаний позов був залишений без руху із наданням строку на усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір.
Провадження у справі, після усунення недоліків, відкрито ухвалою від 20.08.2020 р.з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.
Відзив на позов не надходив.
Під час підготовчого провадження позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що чинним законодавством поняття місце проживання і місце реєстрації розмежовуються. Довідка форми № 3 з ЖЕК або Витяг з Реєстру територіальної громади міста Києва доводять лише факт реєстрації особи за певною адресою, а не факт проживання. На момент смерті батька у серпні 2016 року відповідач лише був зареєстрований за однією адресою з померлим, але не проживав разом з ним. Разом з батьком у квартирі проживав тільки позивач зі своєю дружиною - ОСОБА_5 та дочкою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, відповідач - ОСОБА_2 - на момент відкриття спадщини не проживав постійно разом з померлим, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, за отриманням Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не звертався, витрати за утримання спадкового майна не несе, а отже має бути визнаний таким, що спадщину не прийняв, а залишена відкритою частка у спадщині, що складає 1/2 частину квартири, належить позивачу, так як позивач спадщину прийняв належним чином.
В підготовчому засіданні 12.08.2021 р. протокольною ухвалою закрито підготовче провадження з призначенням судового розгляду справи.
Всудовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові та письмових поясненнях обставинах. Також пояснив, що Володя жив при церкві з 2014 р., в квартирі з цього часу лише з`являвся, а за тиждень до смерті батька перестав виходити на зв`язок та не жив в квартирі з цього часу. Додав, що інших спадкоємців першої черги у батька не було.
Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог закону, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку на підставі наданих стороною позивача доказів.
Представник третьої особи - Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності.
Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Спадкоємцями першої черги за законом є сини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вбачається з наданої нотаріальної контори спадкової справи № 715/2016 до майна померлого ОСОБА_3 , протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори подав заяву від 16.11.2016 р. про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 715/2016.
Згідно довідки форми № 3, виданої ЖБК «Авіатор-12» ОСОБА_1 06.10.2016 р., яка міститься в матеріалах справи, на час відкриття спадщини у вищевказаний квартирі, крім спадкодавця ОСОБА_2 , зареєстровані його сини - сторони по справі - ОСОБА_1 , 1990 року народження, - з 1994 р., та ОСОБА_2 , 1983 року народження, - з 2003 р.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька та одержав на своє ім`я Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині, а саме: Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири під номером АДРЕСА_4 , видане ОСОБА_4 , державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, 28 лютого 2017 року, за реєстровим № 1-184.
Як встановлено судом, на іншу 1/2 частину квартири свідоцтво про право власності ОСОБА_2 не видавалося.
Державний нотаріус Пилипчук О.І., видаючи свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 (на 1/2 частину), виходила з того, що ОСОБА_2 на момент смерті спадкодавця був зареєстрований за однією адресою з останнім, від прийняття спадщини не відмовлявся.
Позивач ОСОБА_1 в своїй позовній заяві стверджує, що відповідач не проживав разом з померлим батьком - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 , а також встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги.
А відтак, позивач стверджує, що відповідач не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки саме факт постійного проживання є підставою для прийняття спадщини.
Перевіряючи твердження позивача, суд виходить з такого.
Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Із матеріалів справи вбачається, що своїм правом на спадкування після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 скористався, подавши заяву про прийняття спадщини.
Згідно ст. 1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1).
Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ч.5 ЦК України).
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був зареєстрований за адресою спадкодавця, а саме: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою ЖБК «Авіатор-12», яка наявна в матеріалах справи.
Окрім цього, відповідач ОСОБА_2 про відмову від спадщини не заявляв, оскільки така заява не подавалась до нотаріуса.
За змістом пп. 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 , який є головою ЖБК «Авіатор-12», в якій заходиться спірна квартира, показав, що ОСОБА_2 він не бачив з 2016 р., більш точніше, з якого часу не проживав відповідач в квартирі, не може сказати, ОСОБА_8 вів антисоціальний спосіб життя.
Допитана в судовому засіданні 01.02.2023 р. як свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою родини ОСОБА_10 , показала, що 5 років ОСОБА_11 не проживає в квартирі, а на уточнююче питання відповіла, що з весни 2016 р. Тим самим, показання даного свідка є суперечливими, а тому суд не приймає їх до уваги.
Суд не приймає до уваги показання допитаної в судовому засідання як свідка ОСОБА_5 про те, що відповідач пішов з квартири в вересні 2016 р. та не проживає там з цього часу, оскільки свідок є дружиною позивача, а тому зацікавлена в результаті розгляду справи.
А відтак, суд вважає, що показання свідків не можуть бути допустимими доказами для встановлення обставин справи, що виникли в даних спірних правовідносинах сторін.
При цьому позивачем не надавалось суду рішення про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , де він був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час смерті останнього.
А відтак, належних та допустимих доказів про те, що відповідач за місцем реєстрації не проживав на час відкриття спадщину позивач суду не надав.
Отже у суду не має підстав вважати, що на момент відкриття спадщини відповідач ОСОБА_2 не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 .
А відтак, позов в цій частині не підлягає задоволенню
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині встановлення факту не проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а позовні вимоги в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в даному випадку є похідними, то і в задоволенні позові в цій частині слід відмовити.
Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір.
На підставі викладеного, ст.ст. 1220, 1221, 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 223, 258-259, 263, 264, 265, 273,280, 281, 354 ЦПК України, -
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного не проживання спадкоємця зі спадкодавцем, визнання спадкоємця таким, що не прийняв спадщину, та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, - відмовити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП

Третя особа - Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора (місцезнаходження за адресою: 04108, м.Київ, пр.Правди, буд.33).

Суддя Н. М. Ларіонова