УХВАЛА

30 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 536/1273/21

провадження № 61-14013ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до ОСОБА_1

про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДП «Укравтогаз»

НАК «Нафтогаз України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 1 282 872,96 грн.

Кременчуцький районний суд Полтавської області рішенням від 31 січня

2022 року позов ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» 1 282 872,96 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Полтавський апеляційний суд постановою від 03 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року залишив без змін.

28 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 03 жовтня 2022 року.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 відповідно до протоколу

від 28 вересня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві

Фаловській І. М. та визначено, що до складу колегії входять судді:

Ігнатенко В. М., Сердюк В. В.

06 жовтня 2023 року до Верховного Суду від ДП «Укравтогаз»

НАК «Нафтогаз України» надійшло заперечення проти клопотання про поновлення процесуальних строків.

Верховний Суд ухвалою від 18 жовтня 2023 року відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.

Визнав наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 03 жовтня 2022 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

10 жовтня 2023 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. від розгляду зазначеної касаційної скарги.

Заява мотивована тим, що суддя-доповідач, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, днем (датою) вручення копії повного судового рішення, від якого за цивільним процесуальним законом обчислюється строк на оскарження, визначила дату 06 жовтня 2022 року, у яку був оприлюднений текст оскаржуваної постанови Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що не відповідає змісту норми права, яка підлягає застосуванню. У матеріалах касаційного провадження на дату подання заявником касаційної скарги є докази вручення судового рішення під розписку - 14 вересня 2023 року, копія якої була надана до клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження, за відсутності інших доказів, якою визначена інша дата.

Також заявник вказує, що суддя-доповідач, отримавши касаційну скаргу ОСОБА_1 разом з доданим до неї клопотанням про поновлення строків, сприяла повідомленню іншого учасника справи (ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України») та безпідставно (без відповідного клопотання на ознайомлення зі справою) надала йому доступ до поданих заявником процесуальних документів, що є порушенням статті 127 ЦПК України, згідно з якою заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк без повідомлення учасників справи. У матеріалах справи № 536/1273/21, з якими особисто у приміщенні суду заявник ознайомився 08 листопада 2023 року на підставі клопотання, були відсутні будь-які процесуальні документи про підстави такого ознайомлення з матеріалами касаційного провадження іншою стороною, проте, у тексті поданого ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» заперечення

від 06 жовтня 2023 року на клопотання ОСОБА_1 наявні його спростування по кожному наданому ним доказу та доводу, зазначених у касаційній скарзі останнього.

Крім того, заявник зазначає, що 06 жовтня 2023 року суддя-доповідач прийняла заяву з процесуальних питань (заперечення сторони

ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» на клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків) та дослідила подані разом з нею недопустимі (одержані з порушенням порядку, встановленого законом) докази, що є порушенням частин другої, четвертої статті 183 ЦПК України, згідно з якими суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду, оскільки відсутні докази його направлення на адресу заявника.

Верховний Суд ухвалою від 13 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Фаловської І. М. визнав необґрунтованою та передав для вирішення зазначеного питання іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду від 13 листопада 2023 року мотивована тим, що для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.

З метою надання належного здійснення правосуддя, забезпечення

ОСОБА_1 права доступу до суду, враховуючи принцип пропорційності у цивільному судочинстві, а саме можливість ОСОБА_1 викласти аргументи щодо поважності пропуску строку, спростувати заперечення

ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» проти клопотання про поновлення процесуальних строків, суд касаційної інстанції і направив копію вказаного заперечення заявнику.

Зазначене не вказує на упередженість судді Фаловської І. М.

Автоматизована система документообігу суду (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2023 року) визначила суддю Коротуна В. М. для розгляду зазначеної заяви ОСОБА_1

Верховний Суд ухвалою від 15 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фаловської І. М. відмовив.

Ухвала суду від 15 листопада 2023 року мотивована тим, що доводи заяви ОСОБА_1 не дають підстав для обґрунтованого сумніву

у неупередженості та об`єктивності судді-доповідача Фаловської І. М.,

а свідчать про незгоду з процесуальними діями судді Фаловської І. М. у справі № 536/1273/21, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України

не може бути підставою для відводу.

15 листопада 2023 року до суду касаційної інстанції на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 18 жовтня 2023 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху від заявника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, до якої останній додає докази отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Разом з цим, заявник вказує про свою незгоду з ухваленим суддею Фаловською І. М. судовим рішенням (ухвалою про залишення касаційної скарги без руху від 18 жовтня 2023 року). Частина вказаних доводів є ідентичною доводам, зазначеним у заяві про відвід.

Крім того, ОСОБА_1 продовжує надсилати до Верховного Суду скарги (звернення громадянина) про факт порушення правил документообігу Касаційного цивільного суду у справі № 536/1273/21 (вх. № 1664/0/215-23

від 16.11.2023 та вх. № 1135/0/15-23 від 16.11.2023), на які була надана відповідь за вх. № 2541/0/208-23 від 23.11.2023.

Відповідь мотивована тим, що відповідно до норм ЦПК України, Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи у судах функціонує Єдина інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). Електронний

кабінет - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Оскільки

ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» зареєстровано електронний кабінет в системі ЄСІТС, документи провадження № 61-14013ск23 автоматично надіслано засобами Автоматизованої системи документообігу суду в електронному вигляді до електронного кабінету вказаного підприємства. Отже, учасники справи, які мають зареєстрований електронний кабінет, можуть в будь-який зручний для них час ознайомитися з наявними у ньому процесуальними документами. З урахуванням викладеного, наведені ОСОБА_1 доводи у вказаних скаргах щодо ймовірного неправомірного ознайомлення із процесуальними документами іншою стороною у справі є необґрунтованими, а тому підстав для проведення службового розслідування немає.

Враховуючи таку поведінку заявника, та з метою усунення обставин, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності і неупередженості суду, суддею Фаловською І. М. заявлено самовідвід з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини зазначив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (справа Гаусшильдта, № 11/1987/134/188).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Згідно з третім показником «Чесність та непідкупність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року чесність та непідкупність є необхідними умовами для належного виконання суддею своїх обов`язків. Суддя демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача (пункт 3.1.); спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. Недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це відкрито для суспільства (пункт 3.2.).

Суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана (пункт 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи від 01 січня 2001 року «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів»).

Відповідно до об`єктивного критерію потрібно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати побоювання учасників справи при розгляді справи щодо відсутності безсторонності у певного судді, що об`єктивно виправдані.

Щодо оцінки наявності підстав для самовідводу за суб`єктивним критерієм, то відсутні підстави стверджувати, що суддя Верховного Суду Фаловська І. М. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36,

37 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою статті 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 після відмови у задоволенні заяви про відвід, усуваючи недоліки касаційної скарги, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень фактично висловлює недовіру судді Фаловській І. М., що може викликати щонайменше сумніви (у тому числі потенційні) сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді та суду в розгляді справи, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України вважаю необхідним заявити самовідвід у справі № 536/1273/21 (провадження № 61-14013ск23).

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року передати на повторний автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІ. М. Фаловська