справа № 489/5353/23 провадження №2/489/2182/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлишенвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

встановив:

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як на підставу позовних вимог позивач вказала, що 06.09.2023 вона звернулася до приватного нотаріуса для заведення спадкової справи після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але постановою від 06.09.2023 № 151/02-31 їй відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Поважність пропуску строку для прилиття спадщини обґрунтовує тим, що 22.12.2021 вона виїхала з України до Польщі, та 24.02.2022 розпочалася збройна агресія російської федерації проти України. На території Миколаївської області постійно відбувалися бомбардування та військові дії, у тому числі були обстріли поблизу будинку де знаходилися квартири, які успадковуються, та вона не могла повернутись у зв`язку з загрозою для життя та здоров`я. Всі документи на спадкове майно знаходилися в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . До Миколаєва повернулася лише 30.08.2023 та відразу записалася на прийом до нотаріуса на 06.09.2023.

Посилаючись на наведені обставини, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.11.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 13.12.2023, учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просив вимоги задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання я не направив. В матеріалах справи є заява представника Миколаївської міської ради від 28.09.2023 про слухання справи за відсутності представника міської ради та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Миколаєві помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.11.2021, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з:

-квартири АДРЕСА_2 , яка належала померлому на підставі договору дарування квартири, посвідченого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 22.02.2007 за номером 6-37, зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 09.07.2007, реєстраційний номер 2825727;

- частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого Фондом комунальної власності міської ради міста Миколаєва 15.11.2002;

-земельної ділянки, площею 0,10 га, розташованої за адресою: миколаївський район, АДРЕСА_4 , що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія МК 07752 від 29.05.1997.

Шлюбні відносини між позивачем та спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

06.09.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області із заявою про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

При вивченні документів нотаріус встановила, що на момент смерті ОСОБА_2 спадкоємець ОСОБА_1 не була зареєстрована з спадкодавцем за однією адресою, тому відповідно до частин третьої, четвертої статті 1268 ЦК України, не прийняла спадщину за фактом постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропустила строк для її прийняття.

Нотаріусом також встановлено, що спадщина не була прийнята жодним із спадкоємців, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 73842904 від 06.09.2023.

З посиланням на наведене вище, постановою від 06.09.2023 № 151/02-31 приватний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій та рекомендувала позивачу звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини згідно статей 1270, 1272 ЦК України.

Згідно наданої на вимогу суду відповіді приватного нотаріуса від 05.10.2023 № 176/01-16 спадкова справа не заводилася у зв`язку з пропуском позивачем строку для прийняття спадщини.

Поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2021 вона виїхала з України до Польщі, та через збройну агресію російської федерації проти України, яка розпочалася 24.02.2022, повернутися до України, коли стало безпечно для життя і здоров`я, лише 30.08.2023 і відразу звернулася до приватного нотаріуса.

З відміток у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що дійсно в паспорті проставлено дві відмітки, одна на виїзд з України 22.12.2021, друга на в`їзд 30.08.3023.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022№ 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є мешканкою міста Миколаєва, де зареєстрована та проживає з часу відкриття спадщини по теперішній час.

За загальновідомими фактами та загальнодоступною інформацією на відповідних сайтах інтернет ресурсів, місто Миколаїв з 24.02.2022 перебувало під майже щоденними обстрілами, оскільки місто Херсон та область були окуповані російськими військами внаслідок збройної агресії російської федерації в Україні, а місто Миколаїв було прифронтовим місцем на незначній відстані та мешканцям міста була рекомендована добровільна евакуація. Складна ситуація у місті Миколаєві залишалася до листопада 2022 року, коли Збройними Силами України було деокуповано місто Херсон та частина Херсонської області, внаслідок чого місто Миколаїв позбавилось частих обстрілів.

Позивач поїхала до Польщі перед початком збройної агресії російської федерації та саме через таку агресію і введення в Україні воєнного стану, за для збереження свого життя і здоров`я не повернулася в Україну до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, який сплинув 08.05.2022.

Суд враховує, що згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Наведеним висновком Верховний Суд підтвердив юридичну визначеність ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, розуміння яких є складним на людини, особливо за відсутності юридичної освіти.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі (SERKOV v. UKRAINE) «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства зважливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі (CASEOFNOVIK v.UKRAINE) «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhanv.Turkey) «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, а саме, обстрілами міста Миколаєва протягом лютого - листопада 2022 року внаслідок яких мешканці міста були змушені організовувати свою життєдіяльність, коли всі зв`язки та процеси порушені, адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних, також враховуючи суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для позивача, як спадкоємця. Отже всі зазначені обставини у сукупності, на думку суду, мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд враховує, що відразу по поверненню в Україну позивач звернулася до нотаріуса за оформленням спадкових справи.

Враховуючи наведе, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позивачем поважності пропуску строку для прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка і таким достатнім строком є один місяць, як просить позивач, перебіг якого рахується з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так як позивач вимогу про розподіл судового збору не заявляє, то керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розподіл понесених позивачем витрат на оплату судового збору не здійснює.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в один місяць після набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

відповідач Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 18.12.2023.

Суддя І.В.Коваленко