У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни, стягувач: АТ «Райффайзен Банк»,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 08.11.2023 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської обл асті із скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця Лавріненко Яніни Вікторівни.

У скарзі вказано, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 27.06.2023 року у цивільній справі № 543/225/23 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 72205,01 грн. та судові витрати в сумі 2684 грн. 22.08.2023 Оржицьким районним судом Полтавської області був виданий виконавчий лист, який прийнятий до виконання приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавській області Лавріненко Яніною Вікторівною та за яким було відкрито виконавче провадження № 72766236.

У скарзі вказано, що 31.10.2023 приватний виконавець Лавріненко Я.В. винесла постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 31.10.2023 ВП № 72766236 в сумі 2000 грн. У вказаній постанові йдеться: «видом витрат виконавчого провадження є послуги суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій, транспортні послуги, оренда транспортного засобу з водієм та пальне». 01.11.2023 скаржник, дізнавшись про вищевказану постанову, зателефонував на офіційний телефонний номер виконавця Лавріненко Я.В. та під час телефонної розмови помічник виконавця пояснила ОСОБА_1 природу даної постанови повідомивши про те, що витрати в сумі 2000 грн., зазначені в постанові про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 31.10.2023, пов`язані з транспортними витратами на поїздку приватного виконавця до Оржицького районного суду 24.10.2023 на засідання щодо розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність приватного виконавця Лавріненко Я.В. (провадження 4-с/543/3/23).

Постанову про визначення розміру та стягнення додаткових витрат виконавчого провадження від 31.10.2023 ОСОБА_1 вважає незаконною. На думку скаржника, постанова не містить належного обґрунтування розрахунку витрат, не значиться конкретна природа та вид витрат.

Посилаючись на вищевказані обставини ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про визначення розміру та стягнення з ОСОБА_1 додаткових витрат виконавчого провадження приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни від 31.10.2023 ВП № 72766236 в сумі 2000 грн.

Представник АТ «Райффайзен Банк» в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника. Представник АТ «Райффайзен Банк» просив провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця закрити, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції адміністративного суду.

В судовому засіданні скаржник заперечував проти закриття провадження у справі, вказав, що якщо суд прийде до висновку, що скарга не може бути розглянутою в порядку цивільного провадження, вона повинна бути передана на розгляд відповідного суду адміністративної юрисдикції.

Приватний виконавець Лавріненко Я.В. в судове засідання не з`явилася.

За таких обставин, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.10.2023 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніною Вікторівною в межах виконавчого провадження ВП№ 72766236, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 543/225/23, виданого 22.08.2023 Оржицьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за договором кредиту в загальній сумі 72205 грн. 01 коп. та судові витрати в сумі 2684 грн., було винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. Вказаною постановою було визначено для боржника ОСОБА_1 загальну суму додаткових витрат 2000 грн. (а.с. 7).

05.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із заявою про скасування постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 31.10.2023 (а.с. 6).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою вказаної статті закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 925/138/18 (провадження № 12-74гс19).

Суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції адміністративного суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного та відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, провадження у вказаній частині вимог скарги підлягає закриттю, оскільки не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Відсутні підстави для передання цієї справи на розгляд відповідного суду адміністративної юрисдикції, оскільки таке передання не передбачене нормами цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 247, 260-261, 353-354, 447 ЦПК України, ст. 3, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на дії/бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни (місцезнаходження: вул. Пушкіна, 56А, м. Полтава), стягувач: АТ «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, 4А, м. Київ, ), оскільки скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя