Справа № 355/1906/23
Провадження № 2-о/355/154/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Чальцевої Т.В.,

при секретарі судового засідання - Ющенко Л.А.

за участі сторін цивільного провадження:

представник заявника - адвоката Куценко Н.В.,

заявника - ОСОБА_1

зацікавленої особи - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №355/1906/23, провадження №2-о/355/154/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу . В обґрунтування позову зазначила, що з 2013 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , вела з ним спільне господарство, спільний побут та бюджет, по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час спільного проживання в них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Факт того що вони з ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується наступними доказами:

-актом № 386 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально

побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, в якому зазначено, що з липня 2013 року по жовтень 2019 року в квартирі, розташованій по АДРЕСА_1 фактично проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

-актом № 387 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, в якому зазначено, що з жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 фактично проживали ОСОБА_1 ОСОБА_3 ;

-копіями авіаквитків SkeUp Airlines № 20/453 та № 20/454, які є підтвердженням їхнього з ОСОБА_3 спільного відпочинку в Єгипті в м. Шарм ель Шейх;

- спільними сімейними фото, зробленими в різний період їхнього спільного життя та фактом народження їхньої спільної доньки ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув в с. Мала Токмачка, Пологівський район, Запорізька область, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної російсько-української війни.

Крім неї та їхньої спільної доньки ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 родичем першого ступеня споріднення є його мати - ОСОБА_2 , яка є заінтересована особа

по даній справі. Інших родичів першого ступеня споріднення після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не має.

Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася не отримана заробітна плата, яку можна успадкувати та отримати в нотаріальному порядку, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини та в подальшому отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона отримала відмову від нотаріуса у прийнятті заяви, оскільки шлюб між нею та ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований не був.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник просила встановити факт її спільного проживання однією родиною з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

Ухвалою суду від 07.11.2023 відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження.

Проведення судового засідання призначено на 28.11.2023р.

Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Куценко Н.В. у судовому засіданні підтримали доводи своєї заяви, надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просили задовольнити заяву у повному обсязі.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги визнала, підтвердила факт того, що її син - ОСОБА_3 з 2013р. дійсно проживав однією сім`єю із ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, проти задоволення заяви не заперечувала.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовозобов`язаним, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 від 17.05.2022р. (а.с. 18-20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув в с. Мала Токмачка, Пологівський район, Запорізька область, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної російсько-української війни, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26 вересня 2023 року та

копією лікарського свідоцтва про смерть ( а.с.6).

З 2013 року ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вели спільне господарство, спільний побут та бюджет, по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час спільного проживання в них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07 грудня 2019 року (а.с. 12).

Згідно акту № 386 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально - побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, « з липня 2013 року по жовтень 2019 року в квартирі, розташованій по АДРЕСА_1 фактично проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 » (а.с.14).

Згідно акту № 387 від 02 жовтня 2023 року обстеження матеріально- побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, « з жовтня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 фактично проживали ОСОБА_1 ОСОБА_3 » ( а.с.15).

З копій авіаквитків SkeUp Airlines № 20/453 та № 20/454, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно відпочивали в Єгипті в м. Шарм ель Шейх ( а.с.16,17).

Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилась не отримана заробітна плата, яку можна успадкувати та отримати в нотаріальному порядку, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини та в подальшому отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом. Звернувшись до нотаріальної контори з наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 отримала відмову від нотаріуса у прийнятті заяви, оскільки шлюб між нею та ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований не був ( а.с.38).

Свідки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які є сусідами ОСОБА_1 та родичами ОСОБА_3 , підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в цивільному шлюбі з 2013р. по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Надані заявницею докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи з викладеного та оцінюючи надані заявницею докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог у цій частині.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Вище суд прийшов до висновку про тривале проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до його смерті та ведення ними спільного господарства.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

До таких висновків дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 08.06.2016 року № 6-2253цс15.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, у своїй заяві заявник не ставить вимоги про стягнення судового збору з зацікавленої особи. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з зацікавленої особи на користь заявника витрат по сплаті судового збору сплачених заявником при зверненні до суду з вищевказаною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 267-268, 273, 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (картка платника податків НОМЕР_4 ) з липня 2013 року разом з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити дату складення повного судового рішення 05.12.2023 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.12.2023 року.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева