Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про зобов`язання до вчинення дій,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він як власник квартири неодноразово направляв відповідачу як обслуговуючій компанії інформаційні запити та звернення (заяви) але відповіді надані не були. Вважає, що відповідачем як управителем будинку і виконавцем послуг по його утриманню та обслуговуванню відбувається систематичне перешкоджання прав позивача. З посиланням на Закон України «Про доступ до публічної інформації» та Закон України «Про звернення громадян».

Просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» (далі - відповідач) у десятиденний строк після набрання рішенням суду законної сили надати повні, достовірні, вичерпні, належним чином завірені відповіді по суті на інформаційні запити і заяви та надати належним чином підписані та завірені акти; у тридцятиденний строк після набрання рішенням суду законної сили повідомити суд про виконання рішення суду та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначив, що відповідач належним чином та у встановлений законодавством строк надав позивачу відповіді на заяви. Твердження позивача, що надана відповідачем відповідь є відпискою являється суб`єктивною думку позивача. Відповідач вважає, що надана ним відповідь на заяву з зазначенням конкретної, вичерпної інформації, яка стосується суті поставлених питань, а тому така відповідь не може вважатись формальною або ж відпискою. Також відповідач вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір правничої допомоги є завищеним та підлягає зменшенню у випадку задоволення позову. Просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 23 вересня 2013 року.

Згідно листа позивача адресованого директору ТОВ «Столичний комфорт», який має назву «Заява про надання інформації», яка датована 20.06.2023, позивач з покликанням на ст. ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян» просить надати достовірну, повну, правдиву, належним чином завірену мокрою печаткою і підписом керівника: копію затвердженого на другу половину 2023 року, помісячного і потижневого графіку проведення робіт ТОВ «Столичний комфорт» з обслуговування будинку АДРЕСА_2 ; копію звіту ТОВ «Столичний комфорт» за першу половину 2023 року про виконання робіт з обслуговування будинку АДРЕСА_2 .

Згідно листа позивача на адресу директора ТОВ «Столичний комфорт», який має назву «Заява про надання інформації відносно відновлення роботи ліфта», яка датована 20.06.2023, позивач просить надати інформацію про строки, в які має бути усунена несправність вказаного ліфта, відновлено його функціонування і послуги співвласникам будинку надаватимуться у повному обсязі і належної якості.

Листом позивача на адресу директора ТОВ «Столичний комфорт» від 08.07.2023 «Про врегулювання цивільно-правових відносин від 08.07.2023», останній повідомляв працівника ТОВ «Столичний комфорт» ОСОБА_2 про готовність до конструктивного обговорення вирішення спорів, які перебувають зараз на розгляді в суді, у позасудовому порядку.

Листом позивача адресованого директору ТОВ «Столичний комфорт» від 08.07.2023 «Про роз`яснення дій працівника ТОВ «Столичний комфорт», позивач просить пояснити на яких підставах діяла працівник ТОВ «Столичний комфорт» яка наклеїла на вхідні двері квартири наклейку і що за борг у нього пере компанією Дім 9000.

Листом позивача адресованого директору ТОВ «Столичний комфорт» від 08.07.2023 «Про отримання інформації передачі житлового комплексу», останній просив в установлений законом термін надіслати йому завірену колію повідомлення начальника Управління ЖКГ Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 04 липня 2019 року № 108/29-553, ТОВ «Столиця», як власник житлового комплексу передала ТОВ «Столичний комфорт» в повне господарське відання для утримання та експлуатаційного обслуговування новозбудований житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 та нежитловий фонд і прибудинкову територію з підземним паркінгом з усіма внутрішньо будинковими мережами згідно Акту приймання-передачі.

Листом позивача адресованого директору ТОВ «Столичний комфорт» від 08.07.2023 «Про відношення ТОВ «Столичний комфорт» до компанії Дім 9000», позивач просив надати йому протокол загальних зборів співвласників будинку де було дозволено розміщувати рекламні флаєри компанії Дім 9000 при вході в будинок.

Листом позивача адресованого директору ТОВ «Столичний комфорт» від 08.07.2023 «Запит на отримання інформації «Про посадові обов`язки працівників ТОВ «Столичний комфорт», позивач просив надати завірену посадову інструкцію працівника ТОВ «Столичний комфорт» ОСОБА_2 . Також просив надати інформацію чому у ОСОБА_3 відсутній комп`ютер на робочому місці в будинку з CRM, в яку вона вносить запити по будинку.

Описи вкладення, накладні Укрпошти доводять факт відправки позивачем на адресу відповідача вказаних запитів рекомендованими поштовими відправленнями «Укрпошта».

Інших письмових звернень, які підписані позивачем матеріали справи не містять.

Належних доказів надання відповідей на заяви та запит позивача та отримання позивачем таких відповідей відповідачем до суду не надано.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів утримання документів.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам.

Згідно ч. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Отже, законодавство України у будь-яких правовідносинах захищає права громадянина на інформацію, яка йому потрібна у повсякденному житті і тому інформація повинна надати особа (юридична особа), яка має таку інформацію.

Суд зазначає, що незважаючи на назву «запит на отримання інформації», по своїй суті такий «запит» є зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян», як і заяви, які були підписані та надіслані рекомендованим поштовим відправленням на адресу відповідача.

Суд звертає увагу, що згідно вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Заявою (клопотанням) вважається звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦПК України звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Доказів надання обґрунтованих відповідей на вищезазначені звернення у передбачений законом строк матеріали справи не містять.

Відповідачем надані до відзиву на позовну заяву начебто відповіді на заяви позивача датовані 18.07.2023 та 11.08.2023. Разом з цим, додається підтвердження направлення письмових відповідей на заяви позивача, які як вбачається з трекінгу відправлень на сайті «Укрпошти» були прийняті на пошті 06.11.2023, а вручені позивачу особисто 08.11.2023, тобто вже задовго після звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Таким чином, відповідачем порушено права позивача, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Крім того, суд ще раз звертає увагу на положення ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» за змістом якої у випадку, якщо питання порушені у зверненні громадян не входять до повноважень адресата звернення, таке пересилається ним за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Доказів скерування надісланих відповідачу звернень за належністю та повідомлення про це позивача матеріали справи також не містять.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ефективним способом захисту прав позивача у цьому випадку буде зобов`язати відповідача надати письмові відповіді на звернення позивача від 20.06.2022 та від 08.07.2023 в порядку та строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, суд зазначає наступне.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, відсутність судових засідань, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Дослідивши надані сторонами докази кожен окремо та у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» про зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» надати письмові відповіді на звернення ОСОБА_1 від 20.06.2023 та від 08.07.2023 в порядку та строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ;

- відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 17/8, оф. 6, .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ