Справа № 182/8010/21
Провадження № 2/0182/961/2023
08.12.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополь за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-
22.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом посилаючись на наступні обставини.
Після смерті батька спадкоємцями були сторони по справі, і їх мама, ОСОБА_4 , інших спадкоємців не було.
Вони прийняли спадщину: мама й відповідачка - шляхом фактичного вступу в керування й володіння майном, будучи зареєстрованими на день смерті чоловіка (батька) за місцем проживання, у квартирі АДРЕСА_1 , а вона, - шляхом подачі заяви в Першу Нікопольську державну нотаріальну контору.
Кожний з них, відповідно до закону, мав право на 1/9 частину зазначеної квартири та на 1/3 частину внесків на ім`я померлого батька, - у порядку спадкування за законом після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вони, прийняли спадщину: відповідачка- шляхом фактичного вступу в керування й володіння майном, будучи зареєстрованою на день смерті матері за місцем проживання, вона, - шляхом подачі заяви в державну нотаріальну контору.
Кожний з них має право на 1/6 частину + (1/9:2 =1/18) доля померлого батька, у загальному на 2/9 частини зазначеної квартири й на 1/2 частину внесків на ім`я померлої мами, і на 1/6 частину внесків на ім`я померлого батька, яку їх мама не оформила на себе (спадкоємна трансмісія), тобто (1/3:2) у порядку спадкування за законом після її смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цілому, кожна зі сторін у справі має право успадковувати за законом на 1/3 (1/9+2/9) частину квартири й на (1/3+1/6) частину внесків після смерті батька й на частину внесків після смерті мами, у порядку спадкування за законом.
1/3 частина цієї ж квартири належить відповідачці, ОСОБА_2 , на підставі вищевказаного правовстановлюючого документа (квартира приватизована на їх померлих маму й тата і відповідачку).
Дійсна загальна вартість квартири становила 68 642,00 гривень, що підтверджується довідкою КП "Нікопольське МБТІ" за № 1863 від 03.10.2013 року, вартість 1/3 частини квартири становить 22 880,67 гривень.
При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено листом нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори у видачі документів від 17.07.2013 року, і роз`яснено про необхідність її звернення до суду, через спадкову трансміссію, що мала місце, переходу права на прийняття спадщини, передбаченої ст. 1276 ЦК України (доля мами у квартирі й внесках післясмерті батька). Відповідач не зверталась до наторіуса, а вона була вимушена звернутися до суду, тому що відповідачки не було, їй все було байдуже і вона зі своєю сім`єю мешкала за межами України, в Росії, де живе по цей час, адреса мешкання їй невідома, вона з нею не спілкується.
- 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 , загальноюплощею 61,6 кв.м, житловоюплощею 44,5 кв.м, - у порядку спадкування за законом післясмерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- 2/9 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
На цей час право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2014 року за індексним № 29087865 про державну реєстрацію 3/9 частин квартири АДРЕСА_1 31.10.2014 року.
Відповідачка не проживала за адресою своєї реєстрації разом з померлими батьками на час відкриття спадщини, відповідно до матеріалів справи, вона була лише зареєстрована у спірній квартирі, тому не вважається такою, що прийняла спадщину у порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивачка вважає, що відсутні підстави для визнання за нею права власності на 1/3 частину зазначеної житлової квартири АДРЕСА_1 (1/9+2/9), та грошових внесків після смерті батька та матері. У відповідності до положень статей 55, 124 КонституціїУкраїни та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чиінтересів.
В той же час, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. За таких обставин вона звернулася до суду. В судове засідання сторони не прибули, представник позивача надав заяву про розгляд справи у свою відсутність та просив суд позов його довірителя задовольнити.
Відповідач про розгляд справи неодноразо воповідомлялась належним чином, але не з`являлась. Крім того, про розгляд справи відповідачка повідомлялась також оголошенням на офіційному сайті «Судової влади», будь-яких заяв до суду не надала, про причини неявки суд також не повідомила. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно зі ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Після смерті матері сторін по справі - ОСОБА_4 , інших спадкоємців немає. Відповідач прийняла спадщину, шляхом фактичного вступу в керування й володіння майном, будучи зареєстрованою на день смерті матері за місцем проживання; позивачка - шляхом подачі заяви в державну нотаріальну контору.
Кожна із сторін має право на 1/6 частину + (1/9:2 =1/18) доля померлого батька- ОСОБА_3 , у загальному на 2/9 частині зазначеної квартири й на 1/2 частину внесків на ім`я матері ОСОБА_4 , і на 1/6 частину внесків на ім`я батька сторін, яку матір сторін не оформила на себе (спадкова трансмісія), тобто (1/3 : 2), - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 , загальноюплощею 61,6 кв.м, житловоюплощею 44,5 кв.м, - у порядку спадкування за законом післясмерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- 2/9 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
Ч. 2 та 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Разом з тим, державна реєстрація відповідачки у спірній квартирі житлового будинку сама по собі не є беззаперечним доказом її постійного проживання на час смерті спадкодавців за адресою реєстрації.
З урахуванням зазначеного, а також зважаючи на відсутність звернення відповідача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлих батька та матері, передбачений законом, відповідачка не прийняла своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті їх батьків, відповідно не набула права на спадкове майно, так як відсутні будь-які правові підстави. Згідно з актами обстеження умов проживання від 06.08.2018 року та 09.11.2021 року, відповідачка зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , проте з 2000 року по день складання актів, та на цей час, вона ОСОБА_2 , за вищевказаною адресою не мешкає. Факт проживання відповідачки за кордоном (за межами України) не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (КЦС/ВС у справі № 589/1863/13-ц від 12.04.2021).
Необізнаність спадкоємця про факт смерті батьків (відповідачка знала про їх смерть), або не спілкування внаслідок неприязних відносин, не можуть бути підставами для поновлення строку для прийняття спадщини (ВС/КЦС у справі № 750/262/20 від 11.11.2020 р.)
Ч.3 ст.3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1 та 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
У спірній квартирі відповідачка зареєстрована, проте з 2000 року не проживає без поважних причин, відповідно до позову її особисті речі у квартирі відсутні.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Відповідачка у спірній квартирі була зареєстрована, однак не проживала з 2000 року, у тому числі й на час відкриття спадщини після смерті своїх батьків, що підтверджено актом, а сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому відповідачка, як спадкоємець не прийняла своєчасно спадщину, що відкрилась після смерті батьків: ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідно не набула і права на спадкове майно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне в задоволенні вимог відмовити, оскільки ні позивачем, ні представником позивача не представлені суду докази, які б підтверджували вказані вимоги.
Керуючись ст.ст.1216, 1218, 1222, 1223, 1224, 1261, 1268, 1269, 1276, 392 ЦК України, ст. ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 149-153, 223, 258-259, 263-265, 280, 293, 315-319 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 , постійно разом з батьками - ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 2/9 частин квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м., у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішенняможе бути подано протягом тридцят иднів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева