УХВАЛА

13 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 754/14759/21

провадження № 61-1223ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , та відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» (далі - ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати у розмірі 301 645,55 грн

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період

з 20 березня 2015 року по 25 червня 2021 року в розмірі 67 787,60 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» про стягнення компенсації втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення.

Стягнуто з ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» на користь ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати у розмірі 63 598,33 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 січня 2023 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду

м. Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 12 грудня 2022 року.

24 січня 2023 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційні скарги подані на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 301 645,55 грн, яка станом на 01 січня

2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00х250=671 000,00).

Разом з тим, у касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилається на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, проте вказане посилання є безпідставним й не спростовує визначення цієї справи як малозначної.

ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» у касаційній скарзі посилається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, проте вказані посилання є безпідставними й не спростовують визначення цієї справи як малозначної.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та

пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , та ВАТ «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» подали касаційні скарги у справі, ціна позову якої не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , та відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» на рішення Деснянського районного суду

м. Києва від 20 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 12 грудня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідне медичне об`єднання «Діалір» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових коштів у зв`язку з порушенням терміну їх виплати.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

А. Ю. Зайцев

М. Є. Червинська