У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши у судовому засідання в залі суду в м. Києва заяву представника позивача за первинним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення первинного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Бучанської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дитини разом з батьком та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена справа.

03.11.2023 представником позивача за первинним позовом ОСОБА_1 - адвокатом Тутою Інною Вікторівною було подано до суду заяву про забезпечення первинного позову шляхом встановлення ОСОБА_3 в односторонньому порядку (тобто без попередження ОСОБА_1 ) змінювати діюче місце проживання (перебування) дитини ОСОБА_4 .

Подану заяву мотивує тим, що спільна дитина позивача та відповідача вже тривалий час проживає разом із позивачем, зокрема, з 02.03.2022 через повномасштабне вторгнення РФ на територію України дитина сторін проживає у Республіці Польща разом із батьками позивача.

Вказує, що позивач тривалий час самостійно займається вихованням та розвитком дитини, приймає активну участь у її житті, між батьком та дитиною існує міцний психологічний та емоційний зв`язок.

Зазначає, що з серпня 2023 року матір дитини ОСОБА_3 в ультимативній формі почала вимагати від позивача, щоб він повернув дитину на територію України, повністю ігноруючи питання безпеки дитини через систематичні ракетні обстріли зі сторони РФ.

Стверджує, що матір дитини ОСОБА_3 звернулася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з викладом неправдивої інформації щодо незаконного вивезення дитини за кордон.

У зв`язку із наведеним у позивача існують обґрунтовані побоювання того, що відповідач в односторонньому порядку змінить місце проживання дитини, чим завдасть їй психологічної травми.

З урахуванням викладеного вище, просив суд заяву задовольнити.

06.11.2023 на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду дану заяву було передано до провадження судді Букіної О.М.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи, та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії чи забороною на вчинення певних дій.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Встановлено, що предметом первинного позову є визначення місця проживання дитини разом із батьком, предметом зустрічного позову э визначення місця проживання дитини разом з матір"ю.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та матеріалів справи, дитина сторін- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.03.2022 через повномасштабне вторгнення РФ на територію України проживає у Республіці Польща.

Аналізуючи матеріали справи вбачається, що вимоги, які зазначені у заяві про забезпечення позову фактично містять у собі вирішення спору за первинним позовом наперед, оскільки у разі задоволення заяви про забезпечення позову судом фактично буде вирішено спір за первинним позовом про визначення місця проживання дитини разом з батьком, що є недопустимим, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

При цьому, суд вважає, що невжиття відповідних заходів, які зазначені у заяві ОСОБА_1 , враховуючи предмет спору за первинним позовом, не може призвести до неможливості виконання рішення суду, чи істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача за первинним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення первинного позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Букіна