Справа № 200/3641/18
Провадження № 2/932/1417/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кондрашов І.А., за участю секретаря судового засідання Мотуз Я.А., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Полєшко Е.П., представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях Миргородської Г.Ю. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, про стягнення коштів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2018 року (суддя ОСОБА_5 ) відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11 грудня 2019 року суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді подання про звільнення з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 03.02.2020 року справа передана судді ОСОБА_6 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2020 року справа прийнята у провадження судді Литвиненко І.Ю.

Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 29 липня 2020 року за № 2299/3дп/15-20, суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із внесенням подання про звільнення судді з посади.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 27.01.2021 року справа передана судді Кондрашову І.А.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2021 року справа прийнята в провадження судді Кондрашова І.А., ухвалено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На даний час у справі триває підготовче засідання, яке не закрито, оскільки не вирішені певні процесуальні питання.

Так, в матеріалах справи міститься клопотання (заява) про закриття провадження у справі, яка подана Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.

В обґрунтування необхідності закриття провадження по справі № 200/3641/18 відповідач посилається на те, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська вже розглядалась справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також у спорі по справі № 202/28532/13-ц було ухвалено рішення, яке переглянуто в апеляційному порядку і набрало законної сили.

Посилаючись на положення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, відповідач просить суд закрити провадження у справі № 200/3641/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, про стягнення коштів, оскільки є таким, що набрало законної сили рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В підготовчому засіданні представник відповідача підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши подане клопотання та перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, кожна сторона має безумовне право на звернення до суду, яке не підлягає легітимним обмеженням.

Судом встановлено, що у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 202/28532/13-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, про визнання права власності.

Проте відповідачем не додано до заяви про закриття провадження копії судових рішень по справі № 202/28532/13-ц, зокрема й відповідної Постанови Дніпровського апеляційного суду, тому суд позбавлений можливості з`ясувати склад учасників по цій справі, оскільки відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень щодо прізвищ позивачів деперсоналізовані.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Суд відзначає, що для застосування цієї підстави закриття провадження у справі необхідно, щоб існували певні юридичні умови, а саме повністю збігались сторони у справі, були заявлені повністю аналогічні позовні вимоги (предмет спору), а також позов ґрунтувався на тих самих підставах.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Суд зауважує, що предметом спору у справі № 202/28532/13-ц є визнання права власності, однак в подальшому позовні вимоги були змінені і вирішено питання також про відшкодування збитків. Відтак, й підстави позову дещо відрізняються від позовних вимог у справі № 200/3641/18.

В той же час, предметом спору у справі № 200/3641/18 є виключно стягнення грошових коштів.

Таким чином, суд вважає, що предмет спору у справах № 202/28532/13-ц і № 200/3641/18 різний.

Також не збігається склад учасників цих справ, зокрема відповідачем у справі № 202/28532/13-ц зазначено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, а у справі № 200/3641/18 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.

Утім, на підтвердження правонаступництва відповідачем не надано будь-яких доказів, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях є правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що склад учасників справи № 202/28532/13-ц не збігається зі складом учасників у справі № 200/3641/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19).

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

В даному випадку судом встановлено нетотожність учасників цивільного процесу, та обставин, що обґрунтовують подання позову до суду, тому перешкод для звернення за судовим захистом Севрюкової Марії Степанівни, Лопати Віталія Вікторовича, Городницького Ігоря Зіновійовича, не встановлено.

Таким чином, оскільки судом не встановлено підстав для закриття провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у задоволенні заяви (клопотання) відповідача належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 43, 255, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, про закриття провадження у справі № 200/3641/18, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ігор КОНДРАШОВ