УХВАЛА

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 641/3893/20

провадження № 61-12472св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Ступак О. В.,
суддів:Білоконь О. В., Олійник А. С.,Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О.

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та заяву ОСОБА_2 про виправлення описок у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем та неприйняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем та неприйняття спадщини.

У липні 2020 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2020 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем та неприйняття спадщини відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 35,7 кв. м, загальною площею 50,4 кв. м, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 100,00 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розгляд справи за участю представника та про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем та неприйняття спадщини відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

25 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Задерей О. В., про роз`яснення судового рішення, в якій позивачка просить роз`яснити резолютивну частину постанови Верховного Суду від 26 липня 2023 року та зазначити, чи відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування саме у зв`язку з тим, що він спадщину після батька не прийняв, оскільки не проживав разом з ним на день смерті та не звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

У заяві ОСОБА_1 посилається на доданий лист Шостої харківської міської державної нотаріальної контори від 24 жовтня 2023 року № 3115/02-14, наданий у відповідь на заяву ОСОБА_1 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, в якому державний нотаріус зазначив таке: «Постановою Верховного Суду від 26 липня 2023 року у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів було відмовлено. З тексту резолютивної частини постанови не вбачається можливим встановити чи проживав ОСОБА_2 разом з батьком на день смерті та чи прийняв спадщину. Вказане унеможливлює виконання рішення суду шляхом оформлення спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не можливо встановити коло спадкоємців померлого. У зв`язку з викладеним, з метою встановлення кола спадкоємців померлого ОСОБА_3 , рекомендуємо Вам звернутися до Верховного Суду для роз`яснення судового рішення щодо можливості застосування постанови під час оформлення спадщини нотаріусом, а саме: - чи проживав ОСОБА_2 разом з батьком на день його смерті? - чи прийняв він спадщину після його смерті?».

01 листопада 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мосейчук А. І., на заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, в якому відповідач за первісним позовом, посилаючись на необґрунтованість заяви, просить відмовити у роз`ясненні постанови Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі.

01 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мосейчук А. І., в якій відповідач (позивач за зустрічним позовом), просить:

1) виправити описки, допущені в мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі;

2) виправити описку, допущену в резолютивній частині постанови Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі, та вказати, що оскаржувані судові рішення змінені шляхом викладення їх мотивувальних частин у редакції цієї постанови Верховного Суду; в решті рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року залишені без змін.

Заява ОСОБА_2 про виправлення описок мотивована тим, що з огляду на наявні у справі докази, відповідач за первісним позовом мав правомірні очікування щодо виконання державним нотаріусом - уповноваженою особою зі сторони держави наданих роз`яснень щодо відсутності необхідності подавати заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що відповідач за первісним позовом зареєстрований за адресою батька та необхідністю з`явитися до державного нотаріуса після спливу шестимісячного строку з дня смерті батька для отримання свідоцтва про право на спадщину. Відмова у задоволенні зустрічної позовної вимоги відповідача за первісним позовом (за наявності визнання безпосередньо державним нотаріусом факту прийняття спадщини відповідачем за зустрічним позовом) є непропорційним втручанням у захищене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на мирне володіння майном. Окремі посилання в мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 26 липня 2023 року щодо підстав відмови у задоволенні зустрічного позову призводять до позбавлення Верховним Судом права власності ОСОБА_2 за наявності у нього правомірних очікувань, які надавалися безпосередньо особою - державним нотаріусом, уповноваженою від держави. Докази, наявні в матеріалах справи, в тому числі постанова державного нотаріуса, якою визнано факт прийняття спадщини відповідачем за первісним позовом, підтверджує, що ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину після смерті батька.

02 листопада 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшло заперечення від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Задерей О. В., на заяву ОСОБА_2 про виправлення описок у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року, в якому позивачка, посилаючись на необґрунтованість вказаної заяви, просить відмовити у її задоволенні.

У листопаді 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2023 року, у зв`язку з відставкою судді Верховного Суду Яремка В. В., визначено склад суддів, які входять до складу колегії: Ступак О. В. (головуючий), Білоконь О. В., Гулейков І. Ю. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібний С. О.

Щодо заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення

Відповідно до частин першої-другої статті 271 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті в судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Між тим постанова Верховного Суду від 26 липня 2023 року, про роз`яснення якої подано заяву ОСОБА_1 , не допускає кількох варіантів тлумачення, ця постанова є мотивованою і зрозумілою, висновки суду є однозначними, а тому вона не підлягає роз`ясненню в порядку статті 271 ЦПК України.

Мотивувальна частина постанови містить аналіз питань, порушених позивачкою у її заяві.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Задерей О. В., про роз`яснення постанови Верховного Суду від 26 липня 2023 року необхідно відмовити.

Щодо заяви ОСОБА_2 про виправлення описок

Відповідно до положень статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно з положеннями частини другої статті 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

За змістом вказаної статті описка - це мимовільна (випадкова) помилка у рішенні, яка допущена при його викладенні. Описка - це також помилка у правописі, у розділових знаках, у смисловому викладенні речення. Тому описками є мимовільні, граматичні, орфографічні і стилістичні помилки, які викликають неточне викладення змісту рішення суду. До них можна віднести викривлення, допущені у прізвищі судді, прізвищі, імені та по батькові сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, неправильні звороти мови, стилістично неправильно складені речення, розділові знаки, якщо вони викривляють дійсний зміст рішення.

Арифметична помилка - це помилка у підрахунках. Під поняттям «підрахунок» належить розуміти арифметичні дії: додавання, віднімання, множення, ділення.

Описка та арифметична помилка - це помилки, які свідчать, що рішення суду є неточним. Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні здійснюється тим судом, який його ухвалив, не змінюючи сутності цього рішення.

Постанова Верховного Суду від 26 липня 2023 року є остаточною і оскарженню не підлягає, про що зазначено в її резолютивній частині, а доводи заяви ОСОБА_2 про виправлення описок у мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення зводяться до незгоди із постановою Верховного Суду від 26 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , а тому вона не підлягає задоволенню.Зміна судового рішення по суті, про що фактично просить відповідач за первісним позовом, не може вважатися опискою чи арифметичною помилкою у розумінні статті 269 ЦПК України.

Керуючись статтями 269, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем та неприйняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описок у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем та неприйняття спадщини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО. В. Ступак
Судді:О. В. Білоконь
І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
С. О. Погрібний