№ 2/688/1122/23
Ухвала

06 грудня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: судді Березюк Н.П., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води,

встановив:

05 грудня 2023 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла цивільна справа за позовом міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2023 року .

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що справа підлягає направленню на розгляд до іншого суду за підсудністю, з огляду на таке:.

У параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі ЦПК України встановлені особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (стаття 26), вимоги щодо визначення загальної підсудності (стаття 27), правила альтернативної підсудності (стаття 28) правила визначення підсудності справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29) та правила виключної підсудності (стаття 30).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 ЦПК України позови пред`являється до суду за місцем проживання (перебування) відповідача чи місцезнаходженням, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місце проживання (перебування) фізичної особи визначається згідно з Єдиним державним демографічним реєстром, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Правила ж виключної територіальної підсудності передбачені у статті 30 ЦПК України, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 26 - 29 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 30 ЦПК України) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

Як слідує з позовної заяви, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, тобто послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна (квартири), що належить відповідачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідно до висновку про застосування норми права щодо визначення підсудності позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Відтак, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Предметом даного спору є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, а саме послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води . Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Оскільки вимоги позовної заяви виникли щодо нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де і надаються житлово-комунальні послуги, то позовна заява має розглядатись за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

Згідно позову квартира, за якою виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, розташована поза межами територіальної юрисдикції Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. За таких обставин Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області не уповноважений розглядати дану позовну заяву.

Суд зауважує, що відповідно до вимог ст.378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. Крім того порушення правил щодо юрисдикції (підсудності) відповідно до п. а ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може бути підставою притягнення судді до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що розгляд даного спору належить до територіальної підсудності іншого суду (за місцем знаходження нерухомого майна), справа передана Шепетівському міськрайонному суду Хмельницької області помилково, тобто не у порядку встановленому статтею 31 ЦПК, її розгляд належить до виключної, а не альтернативної підсудності, що не може кваліфікуватися як спір про підсудність, тому справу необхідно передатидля розгляду уповноваженому суду за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто до Хмельницького міськрайонного суд Хмельницької області.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

Цивільну справу № 686/26909/23 2/688/1122/23 за позовом міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води передати на розгляд за підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (вулиця Героїв Майдану, 54 м. Хмельницький, 29000).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а у разі постановлення ухвали поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту підписання ухвали суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Суддя Неоніла БЕРЕЗЮК