Справа № 298/1084/23
Номер провадження 2/298/225/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Тарасевича П.П.

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом поданим представником позивача адвокатом Косаковським Валентином Олександровичем, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош Мирослави Михайлівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Косаковський В.О., в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош Мирослави Михайлівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка з 16.02.2019 року користувалася земельною ділянкою №:01:001:0114 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Буківцьово, урочище «Пасіки» площею 0,1100 га.

Між позивачкою та ОСОБА_2 була домовленість про те, що позивачка може користуватися земельною ділянкою з подальшим її відчуженням на користь позивачки, робити насадження. Без згоди позивачки будь які правочини щодо такої ділянки вчинятися не будуть. На даний час позивачка користується вказаною земельною ділянкою, що не заперечується відповідачкою.

У 2023 році позивачка дізналась, що ОСОБА_2 продала земельну ділянку ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №157 від 16.02.2022.

Позивачка від ОСОБА_4 дізналася, що він придбав земельну ділянку на прохання ОСОБА_2 для того, щоб позивачка не могла в подальшому оформити власність на вказану земельну ділянку та будь яких планів щодо користування такою земельною ділянкою за цільовим призначенням не мав.

Вважає, що при укладені договору купівлі-продажу було порушено майнові права позивачки та сам договір дарування є фіктивним і підлягає до скасування.

Просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.02.2022 року №157, скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46762785 здійснений на підставі даного договору, а також визнати право власності на дану земельну за відповідачкою ОСОБА_2 шляхом відновлення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

11 серпня 2023 року представником відповідача ОСОБА_4 , адвокатом Білоцерковець Ю.С. подано суду заяву про визнання позову, до якої долучено заяву ОСОБА_4 в якій даний відповідач визнає позов та зазначає, що позивачка дійсно користувалася та користується спірною земельною ділянкою. Договір купівлі-продажу було укладено на прохання ОСОБА_2 з метою її подальшого продажу іншій особі. Також зазначає, що кошти за земельну ділянку нікому не передавав, такою не користується та не претендує на неї.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в тому ж складі суду та учасників.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник, адвокат Косаковський В.О., позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила та пояснила, що продала земельну ділянку, оскільки їй потрібні були гроші.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі 16.02.2022 за № 157 ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0114, що розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Буківцьово, урочище «Пасіка».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, формованого 03.05.2023 власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0114 є ОСОБА_4 . Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач зазначає, що він є користувачем земельної ділянки, а тому при укладенні між відповідачами договору купівлі-продажу такої було порушено його майнові права.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги.

В той же час, у розділі ІІІ ЗК України «Права на землю» вміщений вичерпний перелік речових прав на земельну ділянку. Це: право власності (глава 14); право користування (глава 15), яке поділяється на: право постійного користування та право оренди; право земельного сервітуту (глава 16); емфітевзис право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (глава 16-1); суперфіцій право користування чужою земельною ділянкою для забудови (глава 16-1).

Цільове призначення спірної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Особа, яка відповідно до закону може бути орендодавцем земельної ділянки, може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст.102-1 ЗК України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Чинне законодавство передбачає обов`язкову державну реєстрацію емфітевзису, для проведення якої необхідно подати відповідний підтверджуючий документ (в даному випадку договір), тож договір емфітевзису має бути укладений в письмовій формі.

При укладенні договір позички землі, керуючись вміщеним у статті 19 Конституції України принципом для осіб приватного права «дозволено все, що прямо не заборонено законом», а також закріпленим у статтях 3, 6, 627 ЦКУ принципом свободи договору, останній має відповідати відповідній формі.

Відповідно до ст.828 ЦК України, лише договір позички речі побутового призначення між фізичними особами може укладатися усно.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Договір купівлі-продажу №157 від 16.02.2022 укладено між відповідачами (власником майна та покупцем).

Жодного доказу (договору) про існування у позивача прав користувача спірною земельною ділянкою суду не надано. Як зазначають учасники справи, позивач користується земельною ділянкою, а відповідачі проти цього не заперечують, при цьому договору, з якого у відповідачів виникали б зобов`язання перед позивачем, а у позивача право вимоги не укладено. Усна обіцянка не відчужувати земельної ділянки без згоди позивача, який за усною згодою та безоплатно користується такою, не породжує майнових прав позивача на звернення до суду з даним позовом.

Верховний Суд України зазначає, (постанова від 25 жовтня 2022 року, справа № 607/14378/21, провадження № 61-5246св22) що встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).

Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги пред`явлено неналежним позивачем, в задоволенні позову слід відмовити.

Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,4,12,13,76-78,258-268,273, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У позові поданим представником позивача адвокатом Косаковським Валентином Олександровичем, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Форкош Мирослави Михайлівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Повний текст судового рішення складено 09 листопада 2023 року.

Головуючий Тарасевич П.П.