Справа № 473/5951/23
РІШЕННЯ

іменем України

"05" грудня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 21 жовтня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі кредитний договір №398940886.

Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 500 грн зі строком користування протягом 18 днів, а відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше 08 листопада 2019 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,27 % від суми кредиту за кожен день користування коштами.

У разі користування позичальником кредитом понад встановлений договором строк кредитування останній зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день понадстрокового користування коштами.

25 жовтня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої збільшило суму кредиту на 2 000 грн, тобто до 4 500 грн.

06 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої збільшило суму кредиту на 2 200 грн, тобто до 6 700 грн.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (у редакції договору, узгодженого сторонами в додатковій угоді №26 від 31 грудня 2020 року), за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №398940886 від 21 жовтня 2019 року.

20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №398940886 від 21 жовтня 2019 року.

Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 10 801,08 грн, в тому числі:

- заборгованість за кредитом 5 947,80 грн;

- заборгованість за процентами 4 853,28 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви (позову) просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про часткове визнання позовних вимог в частині стягнення з нього кредиту у розмірі, що він фактично отримав - 2 500 грн, та процентів, нарахованих на вказану заборгованість. В іншій частині вимоги не визнав.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача та відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 21 жовтня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі кредитний договір №398940886 (5-6).

Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 2 500 грн зі строком користування протягом 18 днів , а відповідач зобов`язався повернути кредит не пізніше 08 листопада 2019 року, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,27 % від суми кредиту за кожен день користування коштами.

У разі користування позичальником кредитом понад встановлений договором строк кредитування останній зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожен день понадстрокового користування коштами.

25 жовтня 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої збільшило суму кредиту на 2 000 грн, тобто до 4 500 грн (а.с. 8).

06 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі додаткову угоду до кредитного договору, згідно якої збільшило суму кредиту на 2 200 грн, тобто до 6 700 грн (а.с. 9).

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (у редакції договору, узгодженого сторонами в додатковій угоді №26 від 31 грудня 2020 року), за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №398940886 від 21 жовтня 2019 року.

20 жовтня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу №20102022, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №398940886 від 21 жовтня 2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Суд встановив, що кредитний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.

Факт укладення кредитного договору в електронній формі також не оспорював й відповідач.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).

З матеріалів справи, зокрема розрахунків заборгованості вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 серпня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 10 801,08 грн, в тому числі:

- заборгованість за кредитом 5 947,80 грн;

- заборгованість за договірними процентами (нарахованими в межах строку кредитування) та процентами, нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (за користування коштами поза межами строку кредитування) 4 853,28 грн.

Що стосується доводів відповідача ОСОБА_1 про те, що він отримав лише 2 500 грн кредиту, а не 6 700 грн (як зазначає позивач), а також тверджень про те, що саме ця сума та нараховані на неї проценти підлягають стягненню з нього на користь кредитора, то в цій частині вказані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме:

- копією додаткової угоди до кредитного договору від 25 жовтня 2019 року, згідно якої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» погодило з ОСОБА_1 умову про збільшення суми кредиту (первісно 2 500 грн) на 2 000 грн, тобто до 4 500 грн (а.с. 8);

- копією додаткової угоди до кредитного договору від 07 листопада 2019 року, згідно якої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» погодило з ОСОБА_1 умову про збільшення суми кредиту ще на 2 200 грн, тобто до 6 700 грн (а.с. 9);

- копією платіжного доручення №07aeae3c-b40e-46b6-891f-62943233ff26 від 21 жовтня 2019 року про переказ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на картковий рахунок ОСОБА_1 кредиту у розмірі 2 500 грн (а.с. 40);

- копією платіжного доручення №f991e128-5fd8-4e8f-9253-e1 від 25 жовтня 2019 року про переказ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на картковий рахунок ОСОБА_1 кредиту у розмірі 2 000 грн (а.с. 40);

- копією платіжного доручення №095ffbd-9472-460a-a5e8-4d81a27baac7 від 06 листопада 2019 року про переказ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на картковий рахунок ОСОБА_1 кредиту у розмірі 2 200 грн (а.с. 41).

За встановлених обставин, вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 2 684 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; , р/р № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКомбанк») заборгованість за кредитним договором №398940886 від 21 жовтня 2019 року, що утворилася станом на 31 серпня 2023 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 5 947 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 80 копійок; заборгованість за договірними процентами (нарахованими в межах строку кредитування) та процентами, нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (за користування коштами поза межами строку кредитування) у розмірі 4 853 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят три) гривні 28 копійок, а всього в загальному розмірі 10 801 (десять тисяч вісімсот одна) гривня 08 копійок, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв