ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1211/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/20/23 Категорія: 304090000 Побережна Н.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Гончар Н.І.,

за участю секретаря Широкової Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 10 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства «Оріон», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 03.08.2021 року, 01 грудня 2021 року, 01 червня 2021 року та 01 вересня 2022 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договори позики на загальну суму 1 178 000, 00 грн.

Відповідно до п.1.1 договорів позики позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим договором, позичає кошти позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути позику позикодавцеві у визначений договором строк.

На забезпечення виконання вказаних договорів позики були укладені договори поруки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також СФГ «Оріон».

19.12.2022 позивач направив поштовим відправленням № 178 на адресу відповідачів лист-вимогу з повернення протягом 10 днів з моменту отримання даного листа взятих ним в борг коштів на загальну суму 1 178 000,00 (один мільйон сто сімдесят вісім тисяч) гривень, про що свідчить накладна та опис вказаного поштового відправлення, яке було отримане відповідачами 22.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення та інформацією про відстеження поштового відправлення № 178.

Разом з тим відповідачі не виконали взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, взятих ОСОБА_1 в борг за укладеними договорами, зокрема ОСОБА_1 за договорами позики № 1, № 2, № 3 та № 4, СФГ «Оріон» за договорами поруки №1, № 2, № 3 та № 4, а ОСОБА_3 за договорами поруки № 1/а, № 2 а, № 3/а та № 4/а.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд:

-стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на його користь заборгованість за договором позики від 03 серпня 2021 року у розмірі 100 000 грн.;

-стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на його користь заборгованість за договором позики від 01 грудня 2021 року у розмірі 203 000 грн.;

-стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на його користь заборгованість за договором позики від 01 червня 2022 року у розмірі 500 000 грн.;

-стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на його користь заборгованість за договором позики від 01 вересня 2022 року у розмірі 375 000 грн.;

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області 10 травня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03.08.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 100000 грн.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.12.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 203000 грн.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 500000 грн.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.09.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 375000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , СФГ «Оріон» судовий збір в розмірі 11780,00 грн., по 3926,70 грн. з кожного відповідача.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в яких посилаючись на те, що рішення суду є незаконними та необґрунтованими, ухваленими з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, оскільки його не було повідомлено належним чином про дату та час судового засідання, а тому був позбавлений права подати відзив на позовну заяву та особисто приймати участь у розгляді справи.

Також вказує, що кошти по договору позики відповідачеві не передавались.

У матеріалах справи відсутні докази джерела походження коштів у позивача, судом не перевірено за яких обставин були підписані договори позики та договори поруки до них, а також не перевірив дійсну волю сторін при укладенні спірних правочинів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Юрко С.С. вказує, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом на кожному етапі судового розгляду (при підготовчому засіданні та при розгляді справи по суті).

Вказує, що доводи відповідача в частині того, що гроші по договорам позики не передавались спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме договорами позики та розписками.

Джерело походження коштів ОСОБА_2 не є предметом розгляду справи, при цьому суд не має повноважень перебирати на себе функції фіскальних та податкових органів.

Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції згідно з договором позики від 03.08.2021, укладеного між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), Позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим Договором, позичив 100 000 (сто тисяч) гривень Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. Згідно з п.2.1 Договору Позики № 1 Позикодавець надає позику Позичальникові терміном до 03.09.2021. Пунктом 3.3 Договору Позики № 1 визначено, що отримання позики Позичальником підтверджується розпискою (а.с. 12).

Відповідно до розписки від 03.08.2021, складеної ОСОБА_1 , останній отримав від ОСОБА_2 в борг грошову суму в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, які зобов`язується повернути до 03.09.2021 року (а.с. 13).

За змістом договорів поруки від 03.08.2021:

- між ОСОБА_2 , як Кредитором, та Селянським (фермерським) господарством «Оріон», як Поручителем було укладено Договір поруки. За змістом пунктів 1.1, 1.2 , 1.3 та 2.2 Договору Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань за Договором Позики № 1. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з Позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за Договором Позики Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. У випадку порушення Позичальником умов договору позики Поручитель зобов`язаний зробити це за позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов Договору Позики № 1 (а.с. 14);

- між позивачем, як Кредитором, та ОСОБА_3 , як Поручителем, останній поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань позики та повернення коштів згідно Розписки від 03.08.2021 року на суму 100000,00 (сто тисяч) гривень. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання зобов`язань позики. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування битків (а.с. 15).

Згідно з договором позики від 01.12.2021, укладеним між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), Позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим Договором, позичив 203 000 (двісті три тисячі) гривень Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. Згідно з п.2.1 Договору Позики № 1 Позикодавець надає позику Позичальникові терміном до 01.02.2022. Пунктом 3.3 Договору Позики визначено, що отримання позики Позичальником підтверджується розпискою (а.с. 16).

Відповідно до розписки від 01.12.2021, складеної ОСОБА_1 , останній отримав від ОСОБА_2 в борг грошову суму в розмірі 203 000 (двісті три тисячі) гривень, які зобов`язується повернути до 01.02.2022 (а.с. 17).

За змістом договорів від 01.12.2021:

- між ОСОБА_2 , як Кредитором, та Селянським (фермерським) господарством «Оріон», як Поручителем було укладено Договір поруки. За змістом пунктів 1.1, 1.2 , 1.3 та 2.2 Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань за Договором Позики від 01.12.2021. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з Позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за Договором Позики Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. У випадку порушення Позичальником умов договору позики Поручитель зобов`язаний зробити це за позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов Договору Позики від 01.12.2021 (а.с. 18).

- між позивачем, як Кредитором, та ОСОБА_3 , як Поручителем, останній поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань позики та повернення коштів згідно Розписки від 01.12.2021 на суму 203000 (двісті три тисячі) гривень. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання зобов`язань позики. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування битків (а.с. 19).

Згідно з договором позики від 01.06.2022, укладеному між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), Позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим Договором, позичив 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. Згідно з п.2.1 Договору Позики № 1 Позикодавець надає позику Позичальникові терміном до 01.10.2022. Пунктом 3.3 Договору Позики визначено, що отримання позики Позичальником підтверджується розпискою (а.с. 20).

Відповідно до розписки від 01.06.2022, складеної ОСОБА_1 , останній отримав від ОСОБА_2 в борг грошову суму в розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, які зобов`язується повернути до 01.10.2022 (а.с. 21).

За змістом договорів поруки від 01.06.2022:

- між ОСОБА_2 , як Кредитором, та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» (надалі - Відповідач 2), як Поручителем було укладено Договір поруки. За змістом пунктів 1.1, 1.2 , 1.3 та 2.2 Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань за Договором Позики від 01.06.2022. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з Позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за Договором Позики Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. У випадку порушення Позичальником умов договору позики Поручитель зобов`язаний зробити це за позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов Договору Позики від 01.06.2022 (а.с. 22);

- між позивачем, як Кредитором, та ОСОБА_3 , як Поручителем, останній поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань позики та повернення коштів згідно Розписки від 01.06.2022 на суму 500000 (п`ятсот тисяч) гривень. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання зобов`язань позики. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування битків (а.с. 23).

Згідно з договором позики від 01.09.2022, укладеному між ОСОБА_2 (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник), Позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим Договором, позичив 375 000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. Згідно з п.2.1 Договору Позики № 1 Позикодавець надає позику Позичальникові терміном до 01.12.2022. Пунктом 3.3 Договору Позики визначено, що отримання позики Позичальником підтверджується розпискою (а.с. 24).

Відповідно до розписки від 01.09.2022, складеної ОСОБА_1 , останній отримав від ОСОБА_2 в борг грошову суму в розмірі 375 000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень, які зобов`язується повернути до 01.12.2022 (а.с. 25).

За змістом договорів від 01.09.2022:

- між ОСОБА_2 , як Кредитором, та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» (надалі - Відповідач 2), як Поручителем було укладено Договір поруки. За змістом пунктів 1.1, 1.2 , 1.3 та 2.2 Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань за Договором Позики від 01.09.2022. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з Позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за Договором Позики Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. У випадку порушення Позичальником умов договору позики Поручитель зобов`язаний зробити це за позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов Договору Позики від 01.09.2022 (а.с. 26);

- між позивачем, як Кредитором, та ОСОБА_3 , як Поручителем, останній поручається перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань позики та повернення коштів згідно Розписки від 01.09.2022 на суму 375000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень. Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання зобов`язань позики. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування битків (а.с. 27).

Відповідно до листа-вимоги від 19.12.2022 позивач направив поштовим відправленням № 178 на адресу відповідачів Лист-Вимогу з повернення протягом 10 днів з моменту отримання даного листа взятих ним в борг коштів на загальну суму 1178 000,00 (один мільйон сто сімдесят вісім тисяч) гривень, про що свідчить накладна та опис вказаного поштового відправлення, яке було отримане Відповідачами 22.12.2022, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення та інформацією про відстеження поштового відправлення № 178 та підписом ОСОБА_1 у рекомендованому повідомленні про поштове відправлення №776 (а.с. 28-30).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що кошти за договором позики фактично не передавались.

Колегія суддів, перевіривши дані твердження відповідача зауважує, що зі змісту всіх чотирьох договорів позики вбачається, що сторонами обумовлено, що отримання позики позичальником підтверджується розпискою (пункт 3.3. договорів).

Пунктом 3.4. зазначених договорів передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцеві, а позикодавець зобов`язаний повернути розписку позичальнику.

З матеріалів справи видно, що розписки за договорами позики від 03 серпня 2021 року, 01 грудня 2021 року, 01 червня 2022 року, 01 вересня 2022 року наразі знаходяться у позивача ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 5.1 договорів позики передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту надання позики позичальнику і є дійсним до моменту його остаточного виконання.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина другої статті 640 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії».

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

З матеріалів справи видно, що боргові розписки за договорами позики перебувають у позикодавця, що свідчить по-перше: про отримання позичальником коштів у відповідності до умов договорів, а по-друге: про неповернення ним суми позик.

Доказів протилежного відповідачем ОСОБА_1 надано до суду не було.

Щодо солідарного стягнення боргу з боржника та поручителів

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно зі статтею 554 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає декілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука декількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

У справі, яка переглядається, предметом спору є окремі договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одних й тих же договорів позики.

З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за договорами позики згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 201/13782/14-ц.

Разом з тим, відсутність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя окремо.

Відповідно до частини 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Тому колегія суддів у зв`язку з недотриманням судом першої інстанції норм матеріального права доходить висновку про необхідність скасування судового рішення та ухвалення нового, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що судом не перевірено походження коштів у ОСОБА_2 , то колегія суддів їх відхиляє, оскільки вказані обставини не є предметом доказування у розглядуваній справі, та при цьому, суд не є уповноваженим органом, який перевіряє походження доходів фізичних осіб.

Крім того, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що судом не було належним чином повідомлено його про розгляд даної справи, що вплинуло на його права як сторони процесу.

Колегія суддів, перевіривши такі твердження відповідача доходить висновку про їх необґрунтованість з огляду на відомості, які містяться у матеріалах справи.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 3 статті 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Частиною першою статті 8 ЦПК України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція).

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 та інший співвідповідач ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с. 33,34).

Дану адресу ОСОБА_1 зазначає і у поданій ним апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції 18 січня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14 лютого 2023 року.

Інформації про отримання відповідачами поштової кореспонденції про дату, час призначеного підготовчого засідання у справі немає.

Наступне засідання повинно було відбутися 06 березня 2023 року, однак ОСОБА_1 отримав повідомлення суду лише 07 березня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 565. Крім повістки дане повідомлення містило позовну заяву (а.с. 65).

В подальшому розгляд справи було відкладено судом на 30 березня 2023 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 200, яке вручено останньому 28.03.2023 року.

30 березня 2023 року сторони у справі до суду не з`явилися, та судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 21 квітня 2023 року.

Вказане повідомлення також було вручено останньому 11.04.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 695.

Про судове засідання відкладене на 10 травня 2023 року ОСОБА_1 також був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 233.

Слід зауважити, що отримання поштової кореспонденції дружиною відповідача та співвідповідачем у даній справі ОСОБА_3 , які проживають та зареєстровані за однією адресою, вважається належним повідомленням і ОСОБА_1 .

Отже, аргументи апеляційної скарги в частині того, що судом не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи не знайшли свого підтвердження, а наявні докази у справі свідчать про протилежне.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 35, 258, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 10 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства «Оріон», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03.08.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та Селянського (Фермерського) господарства «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03.08.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.12.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 203 000,00 грн. (двісті три тисячі гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та Селянського (Фермерського) господарства «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.12.2021, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у розмірі 203 000,00 грн. (двісті три тисячі гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та Селянського (Фермерського) господарства «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 500 000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.09.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 375 000,00 грн. (триста сімдесят п`ять тисяч гривень).

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 та Селянського (Фермерського) господарства «Оріон» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01.09.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у розмірі 375 000,00 грн. (триста сімдесят п`ять тисяч гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Селянського (Фермерського) господарства «Оріон» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 11 780,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень), по 3 926,70 грн. (три тисячі дев`ятсот двадцять шість гривень 70 коп.) з кожного відповідача.

Витрати скаржника по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи залишити за особою, яка подала скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2023 року.

Судді: