Справа № 405/6950/22
Номер провадження 2/404/176/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

30 листопада 2023 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Щербини А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 борг в розмірі 315 534,40 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що між ним та ОСОБА_2 укладено договір безпроцентної позики № Д140122-02 від 14 січня 2022 року за умовами якого позивач передав у власність, а відповідач прийняв у власність від позивача грошові кошти в сумі 230 571,00 грн, що на день укладання договору еквівалентно 8220 доларів США. Строк повернення позики 14 листопада 2022 року, що підтверджується розпискою та зазначеним договором. Сторони домовилися, що повернення позичальником позикодавцеві отриманої ним суми грошових коштів (позики) здійснюється позичальником відповідно графіку повернення. Але, відповідач своїх зобов`язань не виконав, грошові кошти не повернув, а тому утворилась заборгованість у сумі 7928 доларів США, що станом на 14.12.2022 року еквівалентно 315 534,40 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, правом подачі відзиву не скористався.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір безпроцентної позики № Д140122-02.

Відповідно до п. 1 Договору, Позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 230 571,00 грн, що за курсом АТ КБ «ПриватБанк» (1 долар США = 28,05 грн) на день укладання договору еквівалентно 8220 доларів США. В свою чергу Позичальник зобов`язався повернути позику у визначений договором строк, а саме до 14 листопада 2022 року.

Окрім цього, 14 січня 2022 року ОСОБА_2 надав позивачу розписку, якою підтвердив отримання позики у сумі 230 571,00 грн, що еквівалентно 8220 доларів США у відповідності до курсу АТ КБ «ПриватБанк» на день укладання Договору у сумі за 1 долар США = 28,05 грн та зобов`язався повернути цю суму у строк до 14 листопада 2022 року позивачу.

Згідно п. 5 Договору, відповідач зобов`язався повернути суму позики, яка визначена п. 1 Договору відповідно до графіку повернення Позичальником грошових коштів.

Строк повернення грошової суми в повному обсязі настав, проте відповідач умови договору не виконав, грошові кошти не повернув.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором: загальна сума позики 8220 доларів США, повернуто 292 доларів США, сума боргу 7928 доларів США, що по курсу АТ КБ «ПриватБанк» (39,8 грн за 1 долар США, що підтверджується витягом з офіційного сайту) станом на 14.12.2022 року становить 315 534,40 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Постанова ВСУ № 373/2054/16 зроблено висновок, про те, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 одностороння відмова від договору не допускається, а зобов`язання має виконуватись належним чином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню позика в загальному розмірі 315 534,40 грн. та судовий збір в розмірі 2524,27 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526, 533,1046-1049 ЦК України, ст.263-265, 353 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) борг в розмірі 315 534,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі по 2524,27 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 30.11.2023.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда