КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки у вигляді штрафу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2023 року в складі судді Дубас Т. В.,

встановив:

28.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та неустойки за укладеним між сторонами договором позики від 14 червня 2023 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2023 року матеріали позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Голованівського районного суду Кіровоградської області.

08.09.2023 ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що місцем виконання договору позики сторонами було передбачено Бучанський район - територіальна юрисдикція Києво-Святошинського районного суду Київської області.

В позовній заяві позивачем було зазначено, що він звертається з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідно до вимог ч. 8 ст. 28 ЦПК України, оскільки договором позики передбачено, що відповідач повинен був повернути борг за місцем реєстрації позивача - АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції проігнорував дану обставину, в зв`язку з чим і було порушено права та інтереси позивача і вимоги ч. 8 ст. 28 ЦПК України.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки у вигляді штрафу до Голованівського районного суду Кіровоградської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відомостей Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим у Києво-Святошинському районі.

Суд першої інстанції застосував положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції.

Процесуальні питання визначення підсудності цивільних справ врегульовано ст. 26-32 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначено правила альтернативної підсудності, які застосовуються за вибором позивача.

Звертаючись з позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_1 посилався на положення ч. 8 ст. 28 ЦПК України, яка визначає, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

ОСОБА_1 зазначав, що відповідно до умов укладеного з відповідачем договору позики, грошові кошти підлягали поверненню за адресою: АДРЕСА_1 .

На наведене у позові обґрунтування підсудності суд першої інстанції уваги не звернув, відповідного мотивування щодо можливості застосування до позову вимог ч. 8 ст. 28 ЦПК України не навів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до Голованівського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та неустойки у вигляді штрафу направити до Києво-Святошинського районного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук