ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3441/22 Номер провадження 22-ц/814/4073/23Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року (повний текст рішення складено 05 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнека Лариса Анатоліївна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області), третя особа: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнека Л.А. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача.

У червні 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дейнеки Л.А. із заявою про відкриття спадщини, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 67897788 (номер у нотаріуса 137/2021), що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі.

До спадкової маси, серед іншого, входить заборгованість з виплати пенсії. У 2021 році приватним нотаріусом Дейнекою Л.А. кілька разів зроблено запит до Пенсійного Фонду України про недоотримані пенсійні виплати померлої, однак відповіді не було отримано.

Позивач у зв`язку з активними воєнними діями на території України, зокрема Донецької області, була змушена залишити своє місце проживання у м. Мар`їнка Покровського р-ну Донецької обл. з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту та перемістилася до м. Кременчук Полтавської обл., що підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи.

У серпні 2022 року представником позивача підготовлено на направлено адвокатські запити до Пенсійного фонду України та ГУ ПФУ в Донецькій області щодо недоотриманих пенсійних виплат померлої (розмір, за який період, індексація, тощо).

Листом від 08 вересня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області надало відповідь на адвокатський запит та зазначило: «сума за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року ОСОБА_2 не нараховувалась у зв`язку з тим, що пенсіонерка не зверталась за поновленням пенсії. Але враховуючи, що була виплачена допомога на поховання, можливо надати розрахунок невиплачених сум за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року, які розраховано згідно з частиною другою статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»». Також вказано, що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року склав 53 857,05 грн.

У листопаді 2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дейнеки Л.А. з метою отримання свідоцтва на право на спадщину та отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій зазначено, що: внаслідок повномасштабного вторгнення рф в Україну та активних ворожих дій пошкоджено майно, яке знаходилось в приміщенні нотаріальної контори в м. Мар`їнка Покровського р-ну Донецької обл., архів приватного нотаріуса неможливо було передати до обласного нотаріального архіву у м. Покровськ Донецької обл.; на підставі Наказу № 110/В від 02 серпня 2022 року ОСОБА_3 , як нотаріус Покровського районного нотаріального округу, припинила свою нотаріальну діяльність та згідно наказу № 378/7 від 26 серпня 2022 року розпочала нотаріальну діяльність, як приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області.

Діючим законодавством України не передбачена можливість заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкодавця або передачі спадкової справи від одного нотаріуса до іншого, окрім випадку встановленого факту неправильного визначення місця відкриття спадщини.

Тобто, в теперішній час та за їх обставин, повторне заведення спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Позивач більше року з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Враховуючи, що приватний нотаріус Дейнека Л.A., яка мала видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину, нотаріальну діяльність в теперішній час фактично не здійснює і надала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, також управлінням юстиції було надано відповідь, якою позивачу було роз`яснено про її право звернення до суду для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, фактично є відмовою в оформленні її права на спадщину, тому остання вважає, що за таких обставин, на теперішній час, дійсно існують перешкоди для оформлення нею спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

З урахуванням вищевказаного, а також заяви про збільшення позовних вимог, позивач прохала суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії, яка за життя належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року включно та стягнути з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 116398,05 грн (53857,05 грн за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року та 62541,00 грн за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2019 року).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області, третя особа: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнека Л.А. про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії, яка за життя належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року включно та стягнуто з ГУ ПФУ в Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 116 398,05 грн (53857,05 грн за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року та 62 541,00 грн за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2019 року).

Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецької області на користь ОСОБА_1 992,40 грн судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року не погодилося ГУ ПФУ в Донецької області та оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохав суд скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що місцевим судом було неправильно застосовано норми матеріального права, а також практику Верховного Суду, що у свою чергу призвело до ухвалення неправомірного рішення.

Відповідачем зазначено, що згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 , у лютому 2016 року ГУ ПФУ в Донецькій області з дислокацією в м. Бахмуті на підставі заяви останньої пенсійну справу було взято на облік з 01 липня 2014 року за новим місцем перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи, однак виплата пенсії ОСОБА_2 не було поновлена у зв`язку з непідтвердженням факту місця проживання пенсіонера. Інших заяв щодо поновлення виплати пенсії від ОСОБА_2 за її життя до органів пенсійного фонду України не надходило.

Крім того, позивач не зверталася до органів пенсійного фонду України з питанням виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у порядку спадкування.

З урахуванням ненарахування пенсійних виплат ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2014 року по 30 квітня 2021 року, відповідач вважає, що такі кошти не входять до складу спадщини, а тому не можуть бути стягнуті на користь позивача.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача прохав суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області в повному обсязі, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року залишити в силі.

Зазначено, що відповідач у відповіді на адвокатський запит визнав факт ненарахування та невиплати пенсії ОСОБА_2 у зв`язку з незверненням останньої про її поновлення.

Водночас, з посиланням на практику Верховного Суду, вказано, що припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії в порядку спадкування за законом.

Крім того, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцю у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник ОСОБА_1 адвокат Бордюг С.Д., взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення апеляційних вимог ГУ ПФУ в Донецькій області, наголошуючи на законності та обґрунтованості судового рішення місцевого суду, рішення якого узгоджується із правовою позицією Верховного Суду в аналогічних правовідносинах.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явився.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 15 червня 2021 року Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1072 (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (матері позивача) серії НОМЕР_2 (а.с. 22); свідоцтво про укладення шлюбу № НОМЕР_3 від 25 лютого 1984 року між ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_4 , відповідно до якого остання змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 23); свідоцтво про народження (позивача) ОСОБА_8 , згідно якого батьком останньої є ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_9 (а.с. 25); свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 від 08 червня 1992 року № 355784 (а.с. 24); свідоцтво про одруження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 від 06 червня 2000 року, відповідно до якого остання змінили прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 26); свідоцтво про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_8 серії НОМЕР_4 від 02 вересня 2006 року, відповідно до якого позивач змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_13 » (а.с. 27).

У червні 2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дейнеки Л.А. (85600, Донецька обл., Мар`їнський р-н, м. Мар`їнка, вул. Жовтнева, буд. 12) із заявою про відкриття спадщини. Відповідно було заведено спадкову справу № 67897788 (номер у нотаріуса 137/2021), що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с. 14).

У зв`язку з активними воєнними діями на території України, зокрема Донецької області, позивач залишила своє місце проживання у м. Мар`їнка Покровського р-ну Донецької обл. та переїхала до м. Кременчук Полтавської обл., що підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи від 29 березня 2022 року № 1631- (а.с. 17).

У вересні 2022 року адвокатом позивача було підготовлено на направлено адвокатські запити до Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо недоотриманих пенсійних виплат померлої (розмір, за який період, індексація, тощо) (а.с. 29-32).

Листом від 14 вересня 2022 року № 0500-1502-8/55148 ГУ ПФУ в Донецькій області надало відповідь на адвокатський запит та зазначило: «сума за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року ОСОБА_2 не нараховувалась, у зв`язку з тим, що пенсіонерка не зверталась за поновленням пенсії. Але враховуючи, що була виплачена допомога на поховання, можливо надати розрахунок невиплачених сум за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року, які розраховано згідно з частиною другою статті 49 Закону України № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону України № 1058». Також вказано, що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року склала 53 857,05 грн (а.с. 37-37а).

09 листопада 2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Дейнеки Л.А. за отриманням свідоцтва про право на спадщину та отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій зазначено, що внаслідок повномасштабного вторгнення рф в Україну та активних ворожих дій пошкоджено майно, яке знаходилось в приміщенні нотаріальної контори в м. Мар`їнка Покровського р-ну Донецької обл., архів приватного нотаріуса неможливо було передати до обласного нотаріального архіву у м. Покровськ Донецької обл. На підставі Наказу № 110/В від 02 серпня 2022 року ОСОБА_3 , як нотаріус Покровського районного нотаріального округу, припинила свою нотаріальну діяльність та згідно наказу № 378/7 від 26 серпня 2022 року розпочала нотаріальну діяльність, як приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. На підставі викладеного вище, приватний нотаріус Дейнека Л.A. постановила: відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті її матері гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 38).

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) на адвокатський запит надало відповідь у грудні 2022 року, в якому вказавши про відсутність доступу до спадкової справи, заведеної 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Дейнекою Л.А. №137/2021 після смерті ОСОБА_2 , що у свою чергу перешкоджає на теперішній час отриманню свідоцтва про право на спадщину, зазначило про можливість визнання права власності на успадковане майно в судовому порядку (а.с. 33-34).

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Донецькій області від 23 березня 2023 року №0500-0905-7/23824, за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Шахтарську Донецької обл. та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена по 30 червня 2014 року.

В лютому 2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Бахмуті (далі - Головне управління) на підставі заяви пенсійну справу ОСОБА_2 взято на облік з 01 липня 2014 року за новим місцем перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи. Виплата пенсії ОСОБА_2 не поновлена у зв`язку з не підтвердженням факту місця проживання пенсіонера.

ОСОБА_2 за життя особисто за поновленням виплати пенсії не зверталася.

Пенсійна справа знята з обліку з 01 травня 2021 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 05 квітня 2021 року.

Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Дейнеки Л.А., Головним управлінням було проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та в лютому 2022 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 53857,05 грн.

Звернення до Головного управління за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 відсутні.

Згідно електронної бази даних ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплати пенсій (ППВП)» щодо нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року за життя ОСОБА_2 не нараховувалася (а.с. 128-130).

Позиція апеляційного суду

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, на яку заявник посилається у позовній заяві, до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2022 року у справі № 727/12371/21 припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до спадкового майна після смерті якої належить також невиплачена пенсія за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року в розмірі 116398,05 грн.

Також постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 листопада 2022 року приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнека Л.А. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України неможливо було передати архів приватного нотаріуса до обласного нотаріального архіву, а також ОСОБА_3 припинила здійснення нотаріальної діяльності як нотаріус Покровського районного нотаріального округу.

Крім того, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначило позивачу, що з огляду на перешкоди в реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину, вказало ОСОБА_1 про можливість визнання права власності на успадковане майно в судовому порядку.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, врахувавши наведені вище норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку доказам і доводам сторін, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 успадкувала належні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.

Крім того, розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 21 січня 2019 року по 30 квітня 2021 року у сумі 53857,05 грн підтверджено розрахунком, здійсненим ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с. 37а).

Водночас, колегія суддів зауважує, що обмеження у три роки на виплату нарахованої пенсії за минулий час, передбачені частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуються тільки за наявності вини пенсіонера у несвоєчасному отриманні пенсії, тоді як належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність вини спадкодавця у неотриманні пенсії за життя, відповідачем не надано, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2022 року по справі № 727/12371/21.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , отже успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення до органу ПФУ з вимогою про надання інформації щодо нарахованої, але не виплаченої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає права на обмеження цих виплат.

Враховуючи, що розрахунок ГУ ПФУ в Донецькій області було здійснено з урахуванням обмежень у три роки на виплату пенсії за минулий час, позивач здійснила та подала до суду першої інстанції власний розрахунок суми недоотриманої пенсії, яка за життя належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2021 року включно, що здійснений з урахуванням наданих відповідачем розрахунків.

Наданий ОСОБА_1 розрахунок недоотриманої пенсії у спірний період її матір`ю ОСОБА_2 відповідачем не спростовано, відтак, місцевий суд, з урахуванням принципів цивільного процесуального законодавства, правомірно взяв його до уваги.

Доводи апеляційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах є необґрунтованими, з огляду на сталу судову практику, у тому числі, на викладену у цій постанові.

Таким чином, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, місцевий суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області слід залишити без задоволення, а рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська