ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Барильської А.П., Городничої В.С.,

за участю секретаря - Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2022 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

01.11.2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

В обґрунтування своєї заяви представник товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» посилається на те, що 05.08.2020 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» а товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги. 30.09.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги. Зазначають, що відбулася заміна кредитора та товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», яке отримало від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Наголошували, що заміна кредитора відбулась лише 30.09.2020 року, що є поважною причиною та підставою для поновлення цього строку.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2022 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 задоволено.

Замінено стягувача публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» у виконавчому листі № 202/30822/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитному договору.

Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 202/30822/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитному договору.

Ухвала мотивована тим, що подана заява в частині заміни стягувача у виконавчих листах, є обґрунтованою та підлягає задоволенню оскільки, шляхом укладення відповідного договору, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема заявник ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло прав нового кредитора у правовідносинах з боржниками.

Водночас, в частині поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції враховуючи, що договір про відступлення прав вимоги товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» укладено лише 30.09.2020 року дійшов висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості необхідно поновити.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою в якій посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тому просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає те, що його не було повідомлено про розгляд заяви ТОВ «Брайт Інвестмент».

Також, зазначає те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 16.12.2014 року, протягом якого виконавчий лист до виконання пред`явлено не було, як не було його і втрачено, що підтверджується відміткою на ньому про його повернення датованою 04.10.2016 року за підписом державного виконавця Єлісєєвої Р.С.(а.с.153)

Вважає, що заявником не надано належних та допустимих доказів причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були наявні в матеріалах справи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Предметом даного спору є заміна стягувача у виконавчих листах правонаступником та поновлення строків для їх пред`явлення до виконання.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2013 року у цивільній справі № 0417/30822/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) солідарно на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (04253, м. Київ, вул. Артема, 15, к/р НОМЕР_3 в ОПЕРУ НБУ м. Києву, МФО 380764, ) заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/760-Н від 19.02.2007 року у розмірі 727 237,51 грн. (сімсот двадцять сім тисяч двісті тридцять сім тисяч гривен 51 коп.)., що складається з: заборгованість за сумою кредиту 730 751,15 грн.; заборгованість за процентами 357 518,02 грн., пеня 53 580,36 грн.; штрафи 74 822, 47 грн., судовий збір у розмірі 3 441,00 грн., а всього 730 678,51 грн. (сімсот тридцять тисяч шістсот сімдесят вісім гривен 51 коп.).

05.08.2020 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги.

30.09.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення прав вимоги.

Згідно виконавчого листа виданого 04.12.2013 року у справі № 202/30822/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) солідарно на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (04253, м. Київ, вул. Артема, 15, к/р НОМЕР_3 в ОПЕРУ НБУ м. Києву, МФО 380764, ) заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/760-Н від 19.02.2007 року у розмірі 727 237,51 грн. (сімсот двадцять сім тисяч двісті тридцять сім тисяч гривен 51 коп.)., що складається з: заборгованості за сумою кредиту 730 751,15 грн.; заборгованості за процентами 357 518,02 грн., пеня 53 580,36 грн.; штрафи 74 822, 47 грн., судовий збір у розмірі 3 441,00 грн., а всього 730 678,51 грн. (сімсот тридцять тисяч шістсот сімдесят вісім гривен 51 коп.). Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 14 грудня 2014 року (т-1 а.с.153).

Згідно відмітки державного виконавця Єлісєєвої Р.С. про виконання рішення, то виконавчий лист повернено 04.10.2016 року з посиланням на ч. 7 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження (т-1 а.с.154).

Питання процесуального правонаступництва врегульовані ч. 1 ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отож, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Утрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі 34/425 підстав для відступу від цієї позиції не вбачала.

До відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 55, ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Дані, щодо повторного звернення стягувачем вказаного виконавчого листа до виконання, у матеріалах справи відсутні.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, виключають можливість заміни стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» правонаступником ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі № 202/30822/13-ц від 04 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час набрання чинності рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року, визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону у вказаній редакції строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Як вбачається з копії вищенаведеного виконавчого листа, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання якого поставлено заявником, зазначений виконавчий лист вже пред`являвся до виконання та 04 жовтня 2016 року повернуто стягувачу на підставі п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», як і встановлено матеріалами вказаної справи.

З урахуванням положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк на пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання закінчився 16 грудня 2014 року.

Із даною заявою ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося лише 01 листопада 2021 року, тобто, більше ніж через шість років після закінчення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Водночас, поважними причинами пропуску для пред`явлення виконавчого листа до виконання можуть бути причини, що є об`єктивними та не залежали від стягувача.

Разом з тим, сам по собі факт набуття ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги за договором кредиту не може бути підставою для поновлення ТОВ «Брайт Інвестмент» пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Звертаючись із заявою, ТОВ «Брайт Інвестмент» не навело об`єктивних обставин, які б давали підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Отже, колегія суд доходить висновку, що заявник не довів у межах апеляційного розгляду справи належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами свої вимоги, які не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції в межах апеляційного розгляду справи, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», заява № 4909/04, рішення ЄСПЛ від 10.02.2010, § 58).

Враховуючи викладене та приведені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Вирішуючи клопотання про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною 1, 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 536, 80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2022 року - скасувати.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 536, 80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

В.С. Городнича