Справа № 930/1601/23
№2/930/502/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2023 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

за участю представника, заявниці, адвоката: Нечепуренка Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Райгородської сільської об"єднаної територіальної громади про встановлення факту роддинних відносин, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , про що Семенською сільською радою Немирівського району Вінницької області вчинено актований запис №11 від 14 вересня 1994 року.

На день смерті моєї бабусі, мати позивачки - ОСОБА_3 (яка є дочкою ОСОБА_2 ) проживала з нею спільно в одному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 про що Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вчинено актовий запис № 48 від 15 лютого 2017 року.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на все належне на день її смерті майно.

ОСОБА_1 вчасно у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ..

В листопаді місяці 2020 року під час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачці стало відомо, що після смерті бабусі позивачки - ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке ОСОБА_3 не встигла за життя оформити на власне прізвище.

Згідно з вимогами сд. 549, 554 ЦК УРСР (норми що діяла на час виникнення правовідносини - відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 оскільки вона ( ОСОБА_3 ) фактично вступила в управління спадковим майном та на день смерті ОСОБА_2 проживала з останньою і продовжувала проживати надалі.

У ході звернення до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), після смерті ОСОБА_3 , позивачці повідомлено, що у зв`язку з відсутністю у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 036317 від 25.07.1997 виданого на прізвище ОСОБА_2 та розбіжності в прізвищі спадкодавця зазначеному в свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження ОСОБА_3 ..

Позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом на майно яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , у тому числі на земельну частку пай яка належала ОСОБА_2 ..

Проте, враховуючи те, що відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН № 036317 від 25.07.1997 виданого на прізвище ОСОБА_2 та розбіжності в прізвищі спадкодавця зазначеному в свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження ОСОБА_3 у позивачки не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє прізвище.

За викладених обставин вона змушена звернутися до суду із даним позовом.оскільки немає можливості оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно.

В судовому засідання представник заявника, адвокат Нечепуренко Г.І. позовані вимоги підтримав, просив їх задовільнити, так як встановлення факту заявнику необхідне для оформлення спадщини після смерті матері та бабусі.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з заявницею, знали ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , підтверджують той факт, що ОСОБА_1 і померла ОСОБА_6 є між собою донькою та матір"ю, а ОСОБА_2 являється бабусею ОСОБА_1 .

Представник зацікавленої особи Райгородської сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у відсутьність представника, про задоволення заявлених вимог не заперечує.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , про що Семенською сільською радою Немирівського району Вінницької області вчинено актований запис №11 від 14 вересня 1994 року.

На день смерті моєї бабусі, мати позивачки - ОСОБА_3 (яка є дочкою ОСОБА_2 ) проживала з нею спільно в одному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки - ОСОБА_3 про що Гайсинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вчинено актовий запис № 48 від 15 лютого 2017 року.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на все належне на день її смерті майно.

ОСОБА_1 вчасно у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ..

В листопаді місяці 2020 року під час оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 позивачці стало відомо, що після смерті бабусі позивачки - ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке ОСОБА_3 не встигла за життя оформити на власне прізвище.

Згідно з вимогами сд. 549, 554 ЦК УРСР (норми що діяла на час виникнення правовідносини - відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 оскільки вона ( ОСОБА_3 ) фактично вступила в управління спадковим майном та на день смерті ОСОБА_2 проживала з останньою і продовжувала проживати надалі.

У ході звернення до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), після смерті ОСОБА_3 , позивачці повідомлено, що у зв`язку з відсутністю у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 036317 від 25.07.1997 виданого на прізвище ОСОБА_2 та розбіжності в прізвищі спадкодавця зазначеному в свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження ОСОБА_3 ..

Позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом на майно яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , у тому числі на земельну частку пай яка належала ОСОБА_2 ..

Проте, враховуючи те, що відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН № 036317 від 25.07.1997 виданого на прізвище ОСОБА_2 та розбіжності в прізвищі спадкодавця зазначеному в свідоцтві про смерть та свідоцтві про народження ОСОБА_3 у позивачки не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє прізвище.

Факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , є між собою донькою та матір"ю, а ОСОБА_2 являється бабусею ОСОБА_1 підтверджується показами свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Аналогічно, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявником своїх спадкових прав без встановлення факту родинних відносин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки надає право заявнику на оформлення спадщини.

Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на вказану земельну частку (пай).

Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті, тобто на момент відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії серії ВН № 036317 від 29.07.1997 за № 188 а також те, що позивачка є єдиним спадкоємцем вказаного спадкового майна після смерті матері і бабусі, оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. . ст. 1216-1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.548 ЦК УРСР, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)ст.ст. 197,200,258,259, 263,315-319,328,354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Райгородської сільської об"єднаної територіальної громади про встановлення факту роддинних відносин, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних стосунків ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 являлась матір`ю ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області, 16 січня 2002 року, інд. код. № НОМЕР_2 , право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на земельну частку (пай) площею 2,80 га., в умовно кадастрових гектарах, розташованої на території с. Семенки Гайсинського (Немирівського) району Вінницької області, право на яку згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 036317 від 29.07.1997 за № 188, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В.М. Алєксєєнко