Справа № 369/8851/23
Провадження №2/369/4690/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Варварової М.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки Оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки Оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків.

Заява обґрунтована тим, що 13 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз», треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди і завданих збитків заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки Оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово- комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 14.06.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки Оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків, - залишено без руху.

Ухвалою судді Києво- Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. від 23.10.2023 року нарешті було відкрито провадження у справі №369/8851/23. Внаслідок допущення помилкових дій суддею ОСОБА_4 , було безпідставно затягнуто розгляд справи більше ніж на чотири місяці. Дана обставина вплинула на погіршення стану здоров`я та відновлення небезпечної хвороби постраждалої від протиправних дій відповідача дружини позивача, яка весь цей час жила у власному будинку в постійній тривожності і стресі. Суд не врахував обставину, що у даній справі вирішуються питання подальшого життя чи неминуючої смерті за відсутності уже витрачених коштів на дорогостояче лікування ставшої інвалідом II групи ОСОБА_3 , яка постраждала від дії штучно створеного Відповідачем у вузлі обліку газу джерела підвищеної небезпеки шляхом його розгерметизації. До того ж Відповідачем не надані, а у справі відсутні докази, що припинення газопостачання було здійснено на підставі нереалізованої заяви споживача від 07.10.2020 року метою якої було відрізання житлового приміщення від підземної системи газопостачання для отримання довідки про відсутність у будинку газового опалення. На підставі такої довідки видається дозвіл на монтаж і введення в експлуатацію електричного опалення. Але заява залишилася не реалізованою і така довідка споживачу не була надана! Відповідний двосторонній акт на припинення газопостачання на підставі заяви споживача послуг з розподілу газу, фактично відсутній! Що не заперечується Відповідачем! Навпаки, з доданого до відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 належного доказу Службова записка від 19.10.2020 року вбачається обставина, що Робота по відключенню газопостачання нами за даною адресою не проводилась (оригінал у Відповідача). Дана обставина також підтверджується наступним належним доказом Актом Києво-Святошинського відділення АТ Київоблгаз № 19560 від 09.10.2020 року (оригінал у Відповідача). Даним актом підтверджується обставина, що газопостачання споживачу було припинено саме для зняття побутового газового лічильника на держповірку. Дана обставина не заперечується Відповідачем.

Для обгрунтування необхідності забезпечення позову, заявники повідомляють суду фактичні обставини, що припинення газопостачання об`єкту споживача ОСОБА_1 було здійснено всупереч законодавству у сфері газопостачання та діючому типовому договору розподілу природного газу незаконно і протиправно шляхом зняття лічильника газу та штучного створення джерела підвищеної небезпеки, внаслідок існування якого виникли постійне хвилювання, тривожність, стрес та зниження захисного імунітету у дружини Позивача, внаслідок чого вона захворіла на дуже небезпечну хворобу, втратила здоров`я, всі наявні та запозичені кошти на лікування та стала інвалідом II групи. Припинення газопостачання відбулося до повномасштабного вторгнення російських військ на територію України, тобто до початку війни. На той час були доступні умови для опалювання житлового будинку твердопаливним котлом і дружина позивача ще не була інвалідом II групи, якому необхідні спеціальні санітарні умови стосовно температури повітря у будинку у опалювальному періоді часу для підтримки її життєдіяльності. Заявники вважають, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання реорганізованим під час воєнного стану відповідачем рішення суду і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо необхідності забезпечення позову стосовно супровіду інваліда для лікування та реабілітації за кордоном, обгрунтовують і пояснюють суду наступним чином. У зв`язку з правовою невизначеністю під час воєнного стану внаслідок анонсованих у засобах масової інформації народними депутатами Верховної Ради України змін законодавчих норм запланованих на грудень 2023 року, щодо принципів мобілізації в Україні, а також законодавчої зміни поняття інвалід на поняття особа з втратою % працездатності, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, стосовно необхідності лікування та реабілітації за кордоном тяжко хворої особи з супровідом їх своїм чоловіком.

Просили суд звернути увагу і врахувати обставину існуючої загрози зміни матеріально-правового регулювання спірних правовідносин під час дії воєнного стану, яким буде погіршене становище і право на ефективне лікування та реабілітацію у супроводі чоловіка за кордоном, пов`язаного з недостатністю коштів у позивача. Позивачем були витрачені всі кошти на попереднє лікування найнебезпечнішої хвороби своєї дружини, яка виникла внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки створеної Відповідачем шляхом порушення правил безпеки систем газопостачання! Існує реальна додаткова загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду через реорганізацію Відповідача. Заявники вважають, що вжиттям нижче зазначених двох заходів забезпечення позову, які за своїм змістом не є на 100% тотожними задоволенню заявлених позовних вимог і спір в цілому за позовом не вирішується по суті.

Тому на підставі вищевказаного просив суд зобов`язати відповідача Оператора ГРМ AT Київоблгаз на підставі пункту 8.4 розділу VIII Договору, ст. 11, ст. 22, частини 1 ст. 509, частини 1 ст. 1166, ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України на протязі 10 календарних днів відшкодувати майнову шкоду (реальні збитки) на рахунок Позивача НОМЕР_1 для лікування третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: дружини ОСОБА_3 від заподіяної шкоди життю та здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки Відповідача які, у тому числі, складаються з витрат на лікування підтверджених на підставі сплачених рахунків медичного закладу у розмірі 93693,00 (дев`яносто три тисячі шістсот дев`яносто три) гривні та визнати у судовому порядку і закріпити рішенням суду право постраждалої особи інваліда II групи ОСОБА_3 на лікування небезпечної хвороби та повної реабілітації стану здоров`я за кордоном в будь-який час у супроводі її чоловіка ОСОБА_1 , відповідаючим законодавству України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людин0438»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментальними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник реальний спір.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявниками ставляться фактично вимоги про збільшення розміру позовних вимог, що не може бути предметом розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Окрім цього суд вважає за необхідне роз`яснити заявникам, що вони мають право збільшувати, зменшувати розмір позовних вимог, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду.

Керуючись ст. ст.150-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Оператора газорозподільної системи акціонерного товариства «Київоблгаз», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди і завданих збитків заподіяних каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки Оператора ГРМ АТ «Київоблгаз» та захисту протиправно порушених прав споживачів житлово-комунальних послуг з розподілу/доставки природного газу і відшкодування збитків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Суддя Тетяна ДУБАС