Дата документу 11.12.2023
Справа № 334/1847/23
Провадження № 2/334/2695/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря Кириленко О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року № 334/4845/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхнього спільного малолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти з відповідача стягуються примусово через органи державної виконавчої служби. Станом на 28.02.2023 заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 17154,56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виданим державним виконавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів, за розрахунком позивача складає 34212,83 грн. З урахуванням обмеження нарахування суми заборгованості за пенею ста відсотками суми заборгованості за аліментами за відповідний місяць, сума пені, що підлягає стягненню, складає 34212,83 грн.

Посилаючись на вказані вище обставини, керуючись положеннями ч.1 ст. 196 СК України, позивач вважає, що стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 34212,83 грн., просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 34212,83 грн.

Заочним рішенням від 04.05.2023 року позовні вимоги були задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 17 154, 56 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 08.08.2023 заочне рішення від 04.05.2023 було скасовано за заявою відповідача ОСОБА_2 та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, вказав, що на момент винесення рішення у справі заборгованість була відсутня, в позові просив відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності разом з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2013 року № 334/4845/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхнього спільного малолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти з відповідача стягуються через органи державної виконавчої служби.

Станом на 28.02.2023 заборгованість відповідача зі сплати аліментів складала 17154,56 грн., а розмір пені за прострочення сплати аліментів становив 34212,83 грн.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п.22 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Відповідачем зазначено, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не по його винні так, як він перебував за вказаний період на обліку як безробітний в Запорізькому міському центру зайнятості і отримував відповідну допомогу, що підтверджується довідкою №2791 від 07.07.2023 року, його дохід був меншим чим можливо здійснювати утримання але при можливості він сплатив заборгованість, що підтверджено письмовими доказами.

14.11.2023 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надав суду розрахунок зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №42759076, згідно якого розмір заборгованості по аліментам станом на 31.10.2023 року складає 00,00 гривень. Відповідно до розрахунку, відповідач сплатив повністю заборгованість у квітні 2023 року.

Отже заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини погашена в повному обсязі, що підтверджується відповідним розрахунком та не спростовано позивачем.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Питання щодо судового збору судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, та оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Добрєв М. В.