Провадження № 2-о/750/230/23
У Х В А Л А

04 грудня 2023 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

23.11.2023 адвокат Дайнеко І.А. через систему «Електронний суд» звернувся в інтересах заявника до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Встановлення даного факту перебування на його утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років має для заявника юридичне значення і є підставою для його звільнення з військової служби.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За приписами частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений частиною 1 статті 315 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі

№ 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення цивільних суб`єктивних прав громадян.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є мобілізованим та проходить військову службу в НОМЕР_1 мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

09.02.2017 заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, до складу сім`ї заявника входить також неповнолітня дитина від попереднього шлюбу дружини ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 . Родина має статус багатодітної, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 30.05.2023, та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

Із аналізу вимог заявника вбачається, що встановлення факту перебування дітей на його утриманні безпосередньо стосується проходження військової служби, зокрема реалізації права на звільнення на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі

№ 362/643/21 зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Тобто встановлення факту перебування дітей на утриманні

ОСОБА_1 за своїми правовими наслідками призведе до публічно-правових відносин останнього з державою. У свою чергу, встановлення даного факту не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням.

За своїм предметом та можливими правовими наслідками вимога заявника про встановлення факту перебування дітей на утриманні, пов`язана з публічно-правовими відносинами заявника з державою щодо права на звільнення з військової служби, а саме з проходженням і звільненням з публічної служби (військової служби), тому ця вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За предметом та можливими правовими наслідками цей потенційний спір може існувати у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державнихколегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішення цього питання належить до юрисдикції адміністративного суду, і даний факт підлягає доказуванню в межах вирішення адміністративного спору.

За приписом пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 186, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою

ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику право звернутися до суду зі своїми вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя