ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/3241/20 Номер провадження 22-ц/814/4239/23Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карапетяна Акопа Рубеновича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олександри Ігорівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антипової Ії Володимирівни, Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Есаймент" про скасування записів про іпотеку та обтяження,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати записи: про іпотеку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер 10795726, вчинений приватним нотаріусом Самощенко О.І.; про обтяження, номер 10795741, вчинений приватним нотаріусом Самощенко О.І.; про іпотеку, № 34049111, вчинений приватним нотаріусом Антиповою І.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі договору дарування від 13.08.2015 він є власником об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 01 за адресою АДРЕСА_1 , а саме нежитлового приміщення підвалу № 1-16 в літ. «А-5», загальною площею 265,2 кв.м.

Вказує, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні чотири записи щодо об`єкта нерухомості № 01, а саме:

1) номер запису 10797139 від 13.08.2015, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.І.;

2) номер запису 10795726 від 07.06.2007, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.І.;

3) номер запису 10795741 від 07.06.2007, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.І.;

4) номер запису 34049111 від 07.06.2007, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антоновою І.В.

Вказує, що з перерахованих записів лише 1 є законним, оскільки вчинений за результатами укладеного правочину, а інші 3 є незаконними та підробленими з тих підстав, що на час реєстрації права власності були відсутні в Державному реєстрі речових прав записи щодо обтяження чи іпотеки спірного майна.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Відмова в задоволенні позову обґрунтована безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Карапетян А.Р. оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема вказує про порушення хронології внесення спірних записів реєстраторами, внесення 2 записів про іпотеку з вказівкою про двох кредиторів, що не передбачено нормами чинного законодавства.

Зазначає, що новий власник майна не є боржником і після укладення договору дарування не отримував заяв чи позовів про визнання його іпотекодавцем чи інших претензій зі сторони кредиторів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до умов кредитного договору № 146/06-Ф від 07.06.2007, додаткової угоди №1 від 16.08.2007, договору про внесення змін №2 від 06.10.2008, що укладені між ОСОБА_2 та АТ «Банк «Фінанси та Кредит», позичальнику ОСОБА_2 надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, зворотності, строковості та платності в розмірі 100000 доларів США з оплатою по процентній ставці 14,5 процентів річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором 07.06.2007, між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого остання передала в заставу банку нежитлові приміщення № 1-16 в літ. «А-5» загальною площею 265,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

В зв`язку з передачею в заставу нерухомого майна в цей же день, 07.06.2007 відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону на відчуження зазначених в договорі нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_1 , про що зроблено відмітку в самому договорі.

В подальшому, на підставі договору дарування, укладеного 13.08.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , останній прийняв в дар нежитлові приміщення № 1-16 в літ. «А-5» загальною площею 265,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Тобто, іпотекодавцем ОСОБА_3 було здійснено відчуження обтяжуваного іпотекою майна.

За твердженнями позивача, він як новий власник дізнався, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують записи про наявність обтяжень та іпотек на прийняте ним в дар нерухоме майно, про які йому не було відомо на час укладання договору дарування та які він, вважаючи незаконними, оскаржив в суді.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що під час укладання іпотечного договору з метою забезпечення виконання кредитного договору, 07.06.2007 державним нотаріусом як реєстратором були внесені відомості №10795726 та №10795741 про реєстрацію іпотеки та запис про обтяження в Державний реєстр іпотек та Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, які після початку функціонування Державного реєстру прав, тобто з 01.01.2013 були перенесені в останній, а тому правових підстав для визнання таких дій реєстраторів незаконними не має.

Одночасно, суд встановив відсутність підстав для скасування запису №34049111, оскільки останній здійснено реєстратором - приватним нотаріусом у зв`язку з посвідченням договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, що узгоджується з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Так, на спірні правовідносини поширюються положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які регулюють правовідносини в сфері державної реєстрації таких прав.

За змістом ст. 4 вказаного Закону державній реєстрації прав підлягають, зокрема, обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості іпотека.

Статтею 73 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження, зокрема, за повідомленням іпотекодержателя.

Як вбачається з нотаріально посвідченого договору іпотеки, укладеному 07.06.2007 між ТОВ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 на забезпечення виконання кредитного договору, нотаріусом було накладено заборону на відчуження зазначених в договорі нежитлових приміщень підвалу у відповідності до ст. 73 ЗУ «Про нотаріат».

В цей же день, 07.06.2007 приватним нотаріусом Слоневською Д.В., яка посвідчувала договір іпотеки, як реєстратором були внесені записи №10795726 про державну реєстрацію іпотеки та №10795741 про обтяження до Державного реєстру іпотек та Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Оскільки на час посвідчення договору іпотеки та накладення заборони на відчуження іпотечного майна діяли положення Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про нотаріат», суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про законність дій нотаріуса як уповноваженого державою реєстратора по внесенню відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек та до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

Вже в подальшому, у зв`язку з початком функціонування з 01.01.2013 Державного реєстру прав, вказані відомості по обтяженню були перенесені до зазначеного реєстру.

Таким чином, внесені нотаріусом як реєстратором записи про обтяження №10795726 та №10795741 здійснені до існуючих на той час вимог закону та підтверджують накладення заборони на відчуження спірного нерухомого майна.

Крім того, вірно встановивши, що у відповідності до положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відсутні підстави для припиненням іпотеки, суд дійшов обгрунтованого висновку і про відсутність підстав для внесення до державного реєстру прав відомостей про припинення іпотеки стосовно об`єкту нерухомого майна № 01 приміщення № 1-16 літ. «А-5» загальною площею 265,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що укладання договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відбулося 13.08.2015, після ухвалення Київським районним судом м. Харкова 09.07.2015 рішення по справі за позовом ОСОБА_2 про визнання припиненими договорів про відкриття кредитних ліній, договору поруки, іпотечних договорів та вилучення записів про обтяження, які були задоволені в повному обсязі.

Тобто на час укладання договору дарування було вилучено запис про іпотеку та запис заборони відчуження об`єкту нерухомого майна з відповідних реєстрів на підставі вказаного рішення суду.

В подальшому, в зв`язку зі скасуванням рішення Київського районного судом м. Харкова Апеляційним судом Харківської області рішенням від 21.09.2015, відповідні записи були відновлені.

Що стосується запису про іпотеку № 34049111, який внесений до спеціального розділу реєстру, останній здійснено державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Антиповою І.В. у зв`язку з нотаріальним посвідченням договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто, відповідно до норм чинного законодавства.

При цьому під час внесення відомостей до спеціального розділу технічно підтягується первинна інформація про державну реєстрацію іпотеки, а саме дата та час внесення 07.06.2007 (16:25:58).

Також судом змістовно вмотивовано рішення в частині відхилення тверджень позивача про те, що він як новий власник ніколи не перебував в кредитних правовідносинах і не знав про існування обтяжень щодо подарованого йому майна.

В даному випадку позивачем прийнято в дар нерухоме майно, яке обтяжене іпотекою, а відтак в силу ст. 23 Закону України «Про іпотеку» останній набув статус іпотекодавця в обсязі та на умовах, які існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять доказів його помилковості.

Посилання апелянта, що на момент укладення договору дарування були відсутні будь-які обтяження арешти, записи про іпотеку, що свідчить про правомірність набуття права власності, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки укладення договору дарування стало можливим в період після ухвалення Київським районним судом м. Харкова рішення про визнання припиненими договорів про відкриття кредитних ліній, договору поруки, іпотечних договорів та вилучення записів про обтяження, яке в подальшому було скасовано рішенням апеляційного суду, з постанллвенням нового рішення про відмову в задоволенні вимог, у зв`язку з чим було відновлено записи про обтяження як іпотеки так і заборони відчуження.

Твердження апелянта про наявність відразу двох записів про іпотеку різних кредиторів само по собі не свідчить про наявність достатніх правових підстав для скасування таких записів, оскільки відбувся перехід відступлення права вимоги від банку до фінансової компанії, в зв`язку з чим нотаріусом і було внесено відповідний запис до спеціального розділу.

Окрім того є сумнівним твердження позивача про те, що він як обдарований не знав ні про спірні кредитні правовідносини, ні про обтяження належного його матері нерухомого майна, яке в свій час належало підприємству, власником якого був сам позичальник ОСОБА_4 , враховуючи, що всі особи є членами однієї родини і спірні правовідносини з приводу виконання кредитних зобов`язань тривають протягом тривалого часу.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Карапетяна Акопа Рубеновича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2023 року.

Судді: О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О. В. Прядкіна