30.11.2023 227/3296/23
У Х В А Л А

30 листопада 2023 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.08.2023 року по 25.10.2023 року.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, ознайомившись зі змістом позову, вважаю, що позов підлягає залишенню без руху виходячи з такого.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено які відомості повинні бути відображені в позовній заяві.

До відомостей, які законодавець визнає як такі, що обов`язково повинні бути зазначені в позові, відносяться: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху(ст.185 ЦПК України).

Зі змісту позову вбачається, що позивач просить стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.08.2023 року по 25.10.2023 року.

Враховуючи те, що середній заробіток обчислюється і виплачується в грошовому еквіваленті, фактично вбачається, що позивач звертається до суду з вимогами майнового характеру, тобто просить стягнути на його корить грошові кошти, але взагалі не зазначає розмір коштів, який просить стягнути.

При цьому, оскільки вимоги про стягнення грошових коштів мають відповідну грошову оцінку, в позовних вимогах, відповідно до вимог ст.175 ЦПК України, обов`язково повинно бути зазначено ціну позову, яка визначається згідно з ст.176 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

В порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач звертаючись до суду з вказаним позовом взагалі не зазначає ціни позову, в прохальній частині позову не зазначає розмір грошових коштів, які просить стягнути, посилаючись на те, що позов з яким він звертається до суду не містить вимог майнового характеру.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Неправильне визначення ціни позову може призвести до необґрунтованого відкриття провадження у справі.

Оцінка правильності визначення ціни позову здійснюється судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Неправильне визначення ціна позову, що приводить до недоплати судового збору є недоліком позовної заяви, а тому до неї повинні застосовуватися вимоги, передбачені ст. 185 ЦПК України, про залишення заяви без руху.

Крім того, суд зазначає, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинна бути чітко визначена позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Отже, слід усунути недоліки шляхом зазначення в позовній заяві ціни позову, оскільки відповідно до вимог ЦПК України це є обов`язковою умовою до змісту позовної заяви та зазначити суму, що стягується.

Також слід зазначити, що відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позов повинен містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Але такий розрахунок сум, що підлягають стягненню, в позові взагалі відсутній.

В той же час суд зазначає, що зі змісту позову вбачається, що позивач разом з позовом подає до суду клопотання про витребування доказів у відповідача, а саме про розмір середньоденного заробітку на час звільнення позивача (довідку про розмір доходу за два місяці, які передували звільненню та з зазначенням кількості відпрацьованих днів), оскільки відповідач добровільно не надав таку інформацію на запит позивача. У клопотанні позивач зазначає, що вказаний доказ необхідний для визначення розміру середнього заробітку за час затримки.

Вказане клопотання, на думку позивача, свідчить про те, що він не має можливості на час звернення з позовом до суду визначитися з конкретною сумою, яку просить стягнути з відповідача, оскільки у нього відсутні дані щодо розміру середньоденного заробітку на час звільнення позивача.

Але на думку суду, звернення позивача з вищевказаним клопотанням про витребування доказів не звільняє останнього від виконання вимог п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що порядок обчислення середньої заробітної плати, визначений постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до цього порядку, середня заробітна плата для визначення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Також вказаним порядком передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Тобто, законодавством передбачений певний порядок визначення середньої заробітної плати для розрахунку якого потрібно знати розмір заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів та кількість відпрацьованих днів.

При цьому слід зазначити, що для визначення середнього заробітку позивачем можуть бути використанні відомості з Пенсійного фонду України про нарахування позивачу виплат за запитуваним періодом або відомості з розрахункових листків, які видавались позивачу роботодавцем.

При цьому слід зазначити, що в разі відкриття провадження у справі до прав позивача, відповідно до ст.49 ЦПК України, відноситься право збільшення або зменшення позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України і тому позовна заява не може бути призначена до розгляду та підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків (слід вказати орієнтовну ціну позову та надати обґрунтований розрахунок сум, які позивач просить стягнути з відповідача).

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Трун Ольга Валентинівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Здоровиця

30.11.2023