Провадження №2/523/6312/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15 в м. Одеса, клопотання представника позивача адвоката Бузової Т.Г. про вжиття заходів забезпечення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 щодо визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 листопада 2023 року (вх.№ 35217) представник позивача адвокат Бузова Т.Г. звернулась до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову в якій просить забезпечити позов, шляхом заборони державному нотаріусу Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі та приватному нотаріусу ОМНО Верезуб К.О. видавати будь яким особам свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання рішенням законної сили.

Заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивачка ОСОБА_1 дізналась про наявні заповіти, які були складені на її ім`я від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Також їй стало відомо, що її батько приховавши наявність вказаних заповітів, самостійно у 2022р. звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 також дізналась, що після смерті її батька із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 , на ім`я якого ОСОБА_5 залишив заповіт. Враховуючи, що на спадкове майно претендує відповідач по справі - ОСОБА_2 , який може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, представник позивача просить забезпечити позовні вимоги у спосіб зазначений у заяві.

Заяву розглянуто за відсутності учасників справи у відповідність до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд , вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У п. 7 зазначеної Постанови Пленуму ВСУ вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч.3 ст.150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що предмет позову з яким позивачка звернулась до суду, взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову та дозволить уникнути з боку відповідача дій, спрямованих на отримання свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, про те, що існує реальна загроза утруднення виконання судового рішення, тому заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить його права на судовий захист.

Даних щодо наявності підстав для зустрічного забезпечення, в тому числі з підстав, передбачених ст.154 ч.3 ЦПК України, суду не надано.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Заяву представника позивача адвоката Бузової Т.Г. про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Суворовській державній нотаріальній контори у м. Одесі та приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Верезуб К.О. видавати будь яким особам свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали для виконання направити до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі та приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Верезуб К.О.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено 29 листопада 2023 року.

Суддя