27.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/9790/23
Справа № 205/9790/23
Провадження № 2/205/3318/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Бондар В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року представник позивача адвокат Вязовий В.В. звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову посилався на те, що позивач з 01.07.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. До реєстрації шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини.

Враховуючи викладене, представник позивача звертається до суду та, з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 27.11.2023 року, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення із позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати по справі у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому, посилаючись на стягнення з нього аліментів за рішенням суду на дітей від іншого шлюбу, а також на те, що витрати на правову допомогу не є співмірними, просив визначити аліменти до стягнення у розмірі 1/6 частини, у задоволенні витрат на правову допомогу відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Вязовий В.В. письмово просив справу розглядати без застосування засобів технічної фіксації, уточнені позовні вимоги підтримав, на стягненні із відповідача витрат на правову допомогу не наполягав, просив вказане питання не розглядати.

Відповідач ОСОБА_2 письмово просив справу розглядати без його участі, уточнені позовні вимоги визнав, проти стягнення із нього аліментів у розмірі 1/6 частини не заперечував, подане ним клопотання про виклик і допит свідків просив залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2017 року (а.с. 10).

Батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

Батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Батьками неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 6, 7), що не заперечувалось відповідачем.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2015 року із відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно.

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ці ж самі положення викладені у в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на те, що дитина сторін малолітня, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, враховуючи те, що відповідач має забезпечити дитині не тільки мінімальний, а й достойний рівень життя, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Представник позивача у своїй заяві просив не розглядати питання про стягнення витрат на правову допомогу із відповідача, а тому суд вважає за можливе вказане питання не розглядати.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 180-184, 191 СК України, ст. ст. 4, 12-13, 77-82, 141, 247, 258-259, 263-266, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Суддя: Федотова В.М.