РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/567/23

2/609/220/2023

04 грудня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи, на стороні позивача: ОСОБА_3

вимоги позивача: про визнання батьківства

учасники справи не з`явились,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 03 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третьої особи, на стороні позивача: ОСОБА_3 з вимогою визнати його батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити відомості про батьківство відповідача - ОСОБА_2 , з актового запису про народження - ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтований тим, що з лютого 2022 року позивач почав проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка з грудня 2021 року фактично припинила свої шлюбні відносини із відповідачем ОСОБА_2 , однак офіційно шлюб не розірвала.

В листопаді 2022 року позивач дізнався, що ОСОБА_3 від нього вагітна, а ІНФОРМАЦІЯ_2 остання народила сина ОСОБА_5 . Під час державної реєстрації народження, батьком ОСОБА_5 було заначено відповідача ОСОБА_2 , оскільки народження дитини відбулося до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу.

Вказує, що ще до розірвання шлюбу ОСОБА_3 тривалий час спільно не проживала та не спілкувалася з відповідачем, що нівелює можливість його батьківства, в той час як він в цей період з ОСОБА_3 проживав та вів спільне господарство, перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, а тому, переконаний, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є саме він - ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, просив позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Зражевська Я.О. не з`явились, надіслали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у його відсутність у зв`язку із перебуванням на службі у ЗСУ. Позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечив щодо їх задоволення.

Підтвердив той факт, що фактичні шлюбні відносини між ним та колишньою дружиною ОСОБА_3 були припинені орієнтовно в грудні 2021 року, а з лютого 2022 року остання проживала з позивачем по справі ОСОБА_1 та саме від нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина - ОСОБА_4 , а отже він не є біологічним батьком дитини.

Під час державної реєстрації народження, батьком хлопчика було заначено його, оскільки народження дитини відбулося до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3 .

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, згідно якої просила здійснювати розгляд справи у її відсутність.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 28 серпня 2023 року, у зв`язку із неявкою сторін підготовчий розгляд справи відкладено на 11 вересня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 25 вересня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 11 жовтня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 31 жовтня 2023 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2023 року справу призначено до судового розгляду на 16 листопада 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 04 грудня 2023 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що з 12 липня 2007 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2023 року.

7. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №946, де у графі «Батько» зазначено відповідача ОСОБА_2 .

Відомості про батька у свідоцтві про народження вказані у відповідності до ст. 133 СК України, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

8. Згідно довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Шумською міською радою Тернопільської області 22 червня 2023 року, на підставі господарської книги №3 за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї позивача входять: ОСОБА_2 -- ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишній чоловік, який з 2021 року у вказаному будинковолодінні не проживає), ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 (дочка), ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 (син), ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_6 (син), ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_7 (співмешканець), ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_8 (батько), ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_9 (мати).

9. Актом обстеження від 22 червня 2023 року складеного діловодом Шумської міської ради Таращук О.О. за участі сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 встановлено, що колишній чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не проживає із сім`єю з грудня 2021 року та перебуває на службі в ЗСУ. Окрім того, з лютого 2022 року у вищевказаному будинковолодінні проживає співмешканець ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

У заяві від 22 листопада 2023 року надісланій на адресу суду відповідач ОСОБА_2 підтвердив той факт, що фактичні шлюбні відносини між ним та колишньою дружиною ОСОБА_3 були припинені орієнтовно в грудні 2021 року, а з лютого 2022 року остання проживала з позивачем по справі ОСОБА_1 та саме від нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народила сина - ОСОБА_4 , а отже він не є біологічним батьком дитини.

Під час державної реєстрації народження, батьком хлопчика було заначено його, оскільки народження дитини відбулося до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3

ІV. Оцінка Суду.

10. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.

11. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

12. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

13. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

14. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач як на підставу заявлених вимог посилається на те, що слід його визнати, батьком дитини ОСОБА_4 , аргументуючи тим, що під час державної реєстрації народження, підставою для зазначення батьком саме відповідача є те, що народження дитини відбулося до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу, однак ОСОБА_3 ще до розірвання шлюбу тривалий час спільно не проживала та не спілкувалася з відповідачем, що нівелює можливість його батьківства, однак в той самий час проживала та вела спільне господарство разом із позивачем.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

15. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

16. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

17. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

18. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

19. Згідно з ст. 133 СК України, якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

20. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

21. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

22. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

23. Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

24. Згідно з п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

25. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

26. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

27. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

28. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18).

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

29. Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

30. За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

31. Згідно із ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

32. Відповідно до вимог ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

33 Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року №96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за №55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

34. Відповідно до п. 2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

35. Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню, оскільки факт визнання батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, визнанням позивачем дитини своєю, а також визнанням позову відповідачем. Суд також вважає, що визнання відповідачем позову не порушує законні права та інтереси третіх осіб і повністю відповідає інтересам дитини.

V. Розподіл судових витрат між сторонами

36. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

37. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

38. Частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн., згідно квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки №123,124 від 27 червня 2023 року.

За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід з відповідача на користь позивача стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та 50 відсотків судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 142, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 121, 122, 128, 129, 134 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання батьківства -задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , як батька дитини, з актового запису № 976 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 06 червня 2023 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

5. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1073,60 грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції №124 від 27 червня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 04 грудня 2023 року.

Позивач:. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя: М.В. Харлан