печерський районний суд міста києва
Справа № 752/527/23-ц
05 жовтня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Остпчук Т.В., при секретарі судових засідань Гаманюк О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна транспортна компанія «БОСС» до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, -
10.01.2023 р. ТОВ «Автомобільна транспортна компанія «БОСС» звернулось до суду з позовом про визнання правочину недійсним.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2023 р. цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна транспортна компанія «БОСС» до ОСОБА_1 , Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві (територіальний сервісний центр МВС 8046РСЦ МВС в м. Києві РСЦ МВС) про визнання правочину недійсним передано на розгляд Печерському районному суду м. Києва за підсудністю.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами позовного (загального) провадження.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2023 р. накладено арешт на рухоме майно - транспортний засіб «FORD», модель «EDGE», 2019 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження.
26.05.2023 р. на адресу суду надійшов від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (територіальний сервісний центр МВС 8046РСЦ МВС в м. Києві РСЦ МВС) відзив на позов.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2023 р. виключено з кола відповідачів Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (територіальний сервісний центр МВС 8046РСЦ МВС в м. Києві РСЦ МВС).
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином, відзив на позов подано не було.
Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
З змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Автомобільна транспортна компанія «БОСС» є законним власником транспортного засобу FORD EDGE, VIN НОМЕР_1 .
Позивачем було виявлено факт вчинення тяжкого злочину, а саме заволодіння автомобілем товариства за попередньою змовою групою осіб між громадянином України ОСОБА_2 , громадянином України ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_3 .
ТОВ «АТК «БОСС» направило до Територіального сервісного центру МВС в м. Києві № 8046 адвокатський запит № 07-06/21-8046, із проханням надати документи, які були подані від імені ТОВ «АТК «БОСС» під час відчуження автомобіля компанії.
11.06.2021 р. ТСЦ МВС України в м. Києві № 8046 надіслало копії запитуваних документів: Протокол № 29/04-21/1 засідання комісії ТОВ «АТК «БОСС», якою було ухвалено рішення перереєструвати зазначений вище транспортний засіб та призначити відповідальною ОСОБА_3 ; Договір купівлі-продажу 8046/2021/2562360; Наказ № 10Т від 29.04.2021 р.; Довіреність № 13 від 29.04.2021 р.
Проаналізувавши надані документи ТСЦ МВС України в м. Києві № 8046, було встановлено наступне. 30.04.2021 р. невідомою товариству особою, громадянкою ОСОБА_3 (нібито Продавець), за фіктивною довіреністю від імені ТОВ «АТК «БОСС», було укладено незаконний Договір купівлі-продажу №8046/2021/2562360 транспортного засобу FORD EDGE, VIN НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , з невідомими товариству громадянином ОСОБА_1 (нібито Покупець).
Ознайомившись із копіями вищезазначених документів, було виявлено факт їх підроблення.
29.04.2021 р. засідання комісії ТОВ «АТК «БОСС» не відбувалось; наказ і довіреність надруковані не на офіційному бланку ТОВ «АТК «БОСС», товариством не підписувались та були підроблені; громадянка ОСОБА_3 не є співробітником ТОВ «АТК «БОСС». Крім того, повноваження на продаж автомобіля від директора ОСОБА_4 вона не отримувала; директор ТОВ «АТК «БОСС» ОСОБА_4 та засновник ТОВ «АТК «БОСС» ОСОБА_5 особисто не знайомі з даною особою; на протоколі засідання, наказі та довіреності особисті підписи попереднього директора ТОВ «АТК «БОСС» ОСОБА_4 та засновника ТОВ «АТК «БОСС» ОСОБА_5 , які проставлення є підробленими і не відповідають особистим підписам цих осіб; директор ТОВ «АТК «БОСС» ОСОБА_4 та засновник ТОВ «АТК «БОСС» ОСОБА_5 не знайомі та ніколи не бачились з ОСОБА_1 , не домовлялись про продаж транспортного засобу, не укладали та не підписували ніякі договори чи будь-які інші документи щодо продажу автомобіля з ОСОБА_1 .
Арбітражний керуючий ОСОБА_6 призначений розпорядником майна ТОВ «АТК «БОСС», яке знаходиться в процедурі банкрутства.
Адвокатом Кривов`язом М.С., який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 09.12.2022 р., в інтересах ТОВ «АТК «БОСС» в ході ознайомлення з матеріалами зазначеного кримінального провадження встановлено наступне.
05.01.2022 р. під час огляду місця події працівниками поліції, вилучено автомобіль марки FORD EDGE, VIN НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на ділянці місцевості, що адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 3.
Таким чином, Автомобіль FORD EDGE, VIN НОМЕР_1 , 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 було відчужено 30.04.2021 р. незаконно, використовуючи підроблені документи які слугували підставою для укладення Договору купівлі-продажу 8046/2021/2562360, всупереч волі ТОВ «АТК «БОСС», що підтверджується матеріалами кримінального провадження
Суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, виходячи з наступного.
Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набутгя, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 202 ЦК України передбачено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання і про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно під час укладання і посвідчення довіреностей необхідно дотримуватись загальних вимог необхідних для чинності правочину, визначених ст. 203 ЦК України. До таких вимог зокрема належать наступні: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
ТОВ «АТК «БОСС» не приймало участі в укладенні договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5046/2021/2562360 від 30.04.2021 р. (оформленого в сервісному центрі МВС № 8046 РСЦ МВС в м. Києві) та на даному договорі відсутній підпис належного представника.
Згідно ст. 202 ЦК України правочин цє дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.
Що стосується права позивача на звернення до суду, то за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті З ЦПК України). З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. А також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси (ст. 45, 46 ЦПК України).
В абзаці 2 п. 11 постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України роз`яснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті З ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Таким чином, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Відповідно до ч. І ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві. Суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, пред`явивши позов щодо предмета спору з метою захисту своїх особистих суб`єктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 34 ЦПК України). А згідно ст. 35 ЦПК України третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб`єкти цивільно-процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні позивача або відповідача з метою захисту своїх суб`єктивних прав та інтересів.
Як вбачається з позовної заяви ТОВ «АТК «БОСС» в неї існує спір із ОСОБА_1 щодо оскарження договору купівлі-продажу транспортного засобу № 5046/2021/2562360 від 30.04.2021 р., укладеного між ТОВ «АТК «БОСС» в особі Горової О.М. та ОСОБА_1 , , на підставі Довіреності № 13 від 24.09.2021 р. виданою ТОВ «АТК «БОСС» Горовій О.М. для вирішення якого було подано позовну заяву.
Відповідно до ч. З ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 8 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначали момент вчинення правочину. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою. У цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої ЦК. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Як роз`яснено у Пленумі Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Із аналізу змісту наведених норм вбачається, що ст. 203, 215 ЦК України є загальними та відсилають до інших нормативних актів, яким має бути прямо передбачені випадки нечинності правочину.
Згідно з п. 24 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійними», - для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.
Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).
У справі за позовом про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них, а тому, позовні вимоги є не обгрунтованими, не доведеними та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі заперечують будь-які інші (крім законних) домовленості і зобов`язання стосовно позивача по оформленню, виконанню та реєстрації довіреностей, заяви, а позивач цього не довів, твердження позивача про наявність будь-яких інших зобов`язань, не обізнаність, оману та ін. є припущенням.
Таким чином суд вважає, що позовна заява про визнання правочину недійсним не підлягає задовленню, оскільки відсутні підстави для задоволення позову внаслідок неналежного складу відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 3, 15, 16, 203, 204, 205, 207, 208, 209, 210, 215, 317, 318, 319, 321, 387, 388 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 187, 190-192, 197,280 ЦПК Ураїни, суд -
В задовленні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільна транспортна компанія «БОСС» до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товаристов з обмеженою відповідальністю «Автомобільна транспортна компанія «БОС», 04112, м. Київ, вул. Оранжерейна, 3-П,

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Дата складання повного тексту 01.12.2023 р

Суддя Остапчук Т.В.