ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1963/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 704/984/20 Категорія: 302090000 Дьяченко Д.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.,
секретар Широкова Г.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.08.2023 (повний текст складено 07.09.2023, суддя в суді першої інстанції Дьяченко Д.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору СТОВ «Агрофірма Корсунь», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у листопаді 2020 року звернулася до суду з позовом, яким просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 2,7242 га, з кадастровим №:01:001:0337, що знаходиться в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району, шляхом скасування державної реєстрації права оренди ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс плюс» - запис про інше речове право №18651637 від 16.01.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування вказала на те, що вона є власником вказаної земельної ділянки. 18.09.2011 між нею та ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс» укладено договір оренди землі №89 строком на 5 років, зареєстрований у відділі Держкомзему у Тальнівському районі 07.06.2012 зі строком дії до 07.06.2017.

За місяць до спливу строку договору оренди №89 від 18.09.2011 позивач не отримала повідомлення від відповідача про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, тому 15.06.2017 уклала новий договір оренди землі зі СТОВ «Агрофірма Корсунь». В ході здійснення реєстрації нового договору позивачу стало відомо, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, орендарем її земельної ділянки до 2026 року є ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», тобто відповідач здійснив державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі додаткової угоди від 07.04.2015 до договору оренди землі №89 від 18.09.2011.

Позивач зазначає, що вона дійсно підписувала додаткову угоду, яка містила зміни в орендній платі, однак в ній не було умов щодо продовження строку дії правочину. Рішенням Тальнівського районного суду від 28.10.2020 (справа №704/42/18) було визнано недійсним пункт 2 додаткової угоди від 07.04.2015 до договору оренди землі №89 від 18.09.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0337, яким продовжено строк дії договору оренди.

Однак спірний правочин став підставою для проведення державної реєстрації права оренди та вчинення запису про інше речове право, і даний запис є перешкодою для власника ОСОБА_1 у вільному користуванні земельною ділянкою, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.08.2023 позовні вимоги у справі задоволено. Суд вказав, що державна реєстрація права оренди ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс плюс» на земельну ділянку позивача порушує її право власності. Крім того, її проведено на підставі недійсного правочину.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав 27.10.2023 через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відхилити позовні вимоги. Скаржник наголошує на тому, що в матеріалах даної справи відсутнє рішення суду у справі №704/42/18, на яке послався суд. Висновок експерта, яким спростовується укладення додаткової угоди до договору оренди землі, є неналежним та недопустимим доказом, який суд безпосередньо не досліджував. Позивач пропустив строки позовної давності, адже про порушення прав знав з липня 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача ОСОБА_1 просила суд апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що земельна ділянка, площею 2,72 га, яка розташована на адмінтериторії Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим №-01-000-0337 належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧР №009635, виданого 11.04.2003, та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.06.2017.

Відповідно до договору оренди землі №89 від 18.09.2011 орендодавець ОСОБА_1 та ТОВ «ВП «Імпульс Плюс», як орендар, уклали договір про те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кобринівської сільської ради, площею 2,72 га. Договір укладено на 5 років.

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Тальнівському районі 07.06.2012 за №03790.

Відповідно до довідки №11778 від 15.06.2017 кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0337 змінено на :01:001:0337.

Відповідно до договору оренди землі від 16.06.2017 орендодавець ОСОБА_1 та СТОВ «Агрофірма Корсунь», як орендар, уклали договір про те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Кобринівської сільської ради, площею 2,72 га.

Договір укладено на 10 років.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-017 від 15.06.2017 земельна ділянка з кадастровим номером -01-001-0337, яка належить ОСОБА_1 , передана в оренду ТОВ «ВП «Імпульс Плюс», дата державної реєстрації речового права 16.01.2017, строк дії речового права 07.06.2026.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №91236947 від 05.07.2017, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0337, власником якої є ОСОБА_1 , зареєстровано за ТОВ «ВП «Імпульс Плюс», строком до 07.06.2026 на підставі додаткової угоди до договору оренди землі №89 від 18.09.2011.

З Додаткової угоди до Договору оренди землі №89 від 18.09.2011, укладеної 07.04.2015 між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» вбачається, що відповідно до п. 1, орендна плата складає 5,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та передбачена натуральна форма оплати, а відповідно до п. 2, викладено пункт 8 Договору оренди землі №89 від 18.09.2011 в такій редакції: «Договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення Договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.».

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.10.2020 у справі №704/42/18 визнано недійсним пункт 2 додаткової угоди від 07.04.2015 до договору оренди землі №89 від 18.09.2011, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ВП «Імпульс Плюс», щодо земельної ділянки площею 2,7242 га з кадастровим номером :01:001:0337, що знаходиться в адміністративних межах Кобринівської сільської ради Тальнівського району.

Рішення суду набрало законної сили 08.06.2022.

Зазначаючи про те, що державна реєстрація право оренди земельної ділянки за ТОВ «ВП «Імпульс Плюс», яка проведена на підставі недійсного правочину, порушує права власника, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди.

Правовідносини, наявні між сторонами у справі на підставі наведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно зі статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Такі ж приписи містять ст. ст. 321 та 328 ЦК України.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки за обставин цієї справи державна реєстрація права оренди щодо земельної ділянки позивача за ТОВ «ВП «Імпульс Плюс» проведена на підставі недійсного правочину (пункт 2 додаткової угоди від 07.04.2015 до договору оренди землі №89 від 18.09.2011), що встановлено рішенням суду у справі №704/42/18, яке набрало законної сили, позивач обґрунтовано стверджує про необхідність захисту її права власності шляхом усунення перешкод у його здійсненні у спосіб скасування проведеної державної реєстрації права оренди відповідача.

Отже спір у справі судом першої інстанції вирішено вірно.

Одночасно апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що в матеріалах справи відсутнє рішення суду у справі №704/42/18, оскільки його текст є у загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Не можна погодитися з міркуваннями скаржника про те, що висновок експерта, яким спростовується укладення додаткової угоди до договору оренди землі, є неналежним та недопустимим доказом, який суд безпосередньо не досліджував, так як цей доказ стосується встановлення обставин справи №704/42/18 у спорі про визнання недійсним договору оренди землі, а не даної справи про захист права власності шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

При цьому згідно приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у, зокрема, цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.10.2020 у справі №704/42/18 щодо встановлення недійсності додаткової угоди до договору оренди землі, укладеної між сторонами справи, в частині строків оренди має преюдиційне значення при вирішенні питань, пов`язаних з наданням правової оцінки вказаному факту.

Апеляційним судом відхиляються посилання скаржника на те, що позивач пропустив строки позовної давності, адже про порушення прав знав з липня 2017 року, з таких міркувань.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц у пункті 7.27 вказала, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Таким чином на відповідні негаторні позовні вимоги (усунення власнику перешкод у користуванні майном) позовна давність не поширюється, адже має місце триваюче порушення прав.

Інших доводів щодо помилковості висновків суду першої інстанції в цій справі подана апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.08.2023 у даній справі слід залишити без змін, а подану відповідачем апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати за апеляційний перегляд справи слід залишити за скаржником у зв`язку з відхиленням вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 30.08.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Виробниче підприємство «Імпульс Плюс», третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору СТОВ «Агрофірма Корсунь», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди залишити без змін.

Судові витрати у виді судового збору за апеляційний перегляд справи залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 05.12.2023.

Суддя-доповідач

Судді