Провадження №2/333/4550/23
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., розглянувши матеріали цивільної справи №333/10813/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення остаточного розрахунку при звільненні, додаткового грошового забезпечення, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2023 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення остаточного розрахунку при звільненні, додаткового грошового забезпечення, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року визначено головуючого суддю Тучкова С.С.

Справу передано в провадження на наступний робочий день після її реєстрації, а саме: 04 грудня 2023 року.

Відповідно до ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтям ст.ст.175 і 177 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст.5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Положеннями п.2 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

При цьому, згідно з п.2 ч.1ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є, зокрема, проходження та звільнення з публічної служби, в тому числі і військової служби.

Наведене свідчить, що вказаний спір є публічно-правовим, а тому, відповідно до ст.19 ЦПК України, не підлягає розгляду в поряду цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення остаточного розрахунку при звільненні, додаткового грошового забезпечення, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, на підставі чого суд приходить до висновку, що у відкритті провадження по цивільній справі за даним позовом слід відмовити, повернувши позивачу позивну заяву з усіма додатками до неї.

Відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Додатково суд роз`яснює, що в даному випадку позивачу необхідно звернутись з позовною заявою до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись, ст.186, ст.ст.258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення остаточного розрахунку при звільненні, додаткового грошового забезпечення, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження разом з доданими до неї позовними матеріалами надіслати позивачу.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення остаточного розрахунку при звільненні, додаткового грошового забезпечення, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков