Справа № 159/5720/23
Провадження № 2/159/1220/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив припинити стягнення визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2023 (справа №159/3084/23) аліментів на користь їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтовує тим, що сторони є батьками двох дітей : сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти проживали разом з матір`ю. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2023 (справа №159/3084/23) суд визначив стягувати з позивача на користь відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на кожну дитину по 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Проте у червні 2023 року старший син ОСОБА_4 повернувся проживати до позивача і з того часу перебуває на його утриманні. На думку позивача за даних обставин у нього залишається обов`язок сплачувати аліменти лише на утримання меншого сина, стягнення аліментів на старшого сина необхідно припинити.

Відзив від відповідача ОСОБА_2 не надходив.

В судовому засіданні 10.11.2023 позивач ОСОБА_1 позов підтримав, додатково пояснив, що він та відповідачка вже створили нові сім`ї, але дійти згоди щодо утримання та виховання дітей не можуть. Після розлучення відповідачка разом з дітьми виїхала з їхнього помешкання і потім неодноразово змінювала місце проживання: певний час проживала зі своїми батьками, потім у знайомих, на даний час у помешканні разом з іншим чоловіком. У червні липні 2023 року старший син ОСОБА_4 , якому виповнилось 15 років, вирішив повернутись додому. З того часу позивач повністю ним опікується.

Відповідач ОСОБА_2 в тому ж судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що поважає рішення сина проживати разом з батьком, однак останній вдається до маніпуляцій, адже не виконує рішення суду і не сплачує аліменти.

Неповнолітній ОСОБА_6 суду підтвердив, що улітку повернувся жити до батька, з того часу батько повністю несе витрати на його утримання, мама надає допомогу у тих випадках, коли він її попросить. Рішення змінити місце проживання обумовлено бажанням жити у звичних з дитинства умовах. Після розлучення батьків вони з мамою неодноразово змінювали місце проживання, а він хоче мати свою кімнату і стале коло спілкування.

В судове засідання 28.11.2023 сторони не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є 30.11.2023.

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з таких мотивів.

Припинити стягнення аліментів з їх платника у зв`язку із зміною місця проживання дитини можливо з огляду на системне тлумачення чинного законодавства.

Так, частиною другою статті 18 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Статтею 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Враховую цільове призначення аліментів, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина, можна дійти висновку, що батько, з якого стягуються за рішенням суду аліменти, може бути звільнений від їх сплати (припинено стягнення) у разі істотної зміни обставин, а саме спільного проживання з дитиною і її утримання.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 червня 2022 року у справі N 596/826/21-ц ( провадження N 61-3738св22).

За матеріалами справи сторони перебували у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2021.

В шлюбі народилося двоє дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2023 суд ухвалив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Суд встановив, що улітку 2023 року старший син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрав постійне місце проживання з батьком, продовжує там проживати на час пред`явлення позову і на час вирішення спору.

Зазначена обставина підтверджується актом обстеження представниками органу опіки та піклування умов проживання дитини від 11.09.2023, поясненнями самої дитини і не заперечується відповідачем.

Право особи, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирати собі місце проживання, передбачено частиною другою статті 29 ЦК України.

Також неповнолітній ОСОБА_6 підтвердив суду, що після зміни місця проживання перебуває на утриманні батька.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає необхідним припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання старшого сина ОСОБА_4 , починаючи з дати пред`явлення позову, тобто з 28.09.2023.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1073,60 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7, 18, 179, 181, 273 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначені рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2023 справа №159/3084/23, починаючи з 28.09.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене і підписане без його оголошення 30.11.2023.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК