РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. Справа № 596/1416/22

Провадження № 2/596/84/2023 Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду Митражик Е.М.

за участю секретаря судового засідання Кузик М.Я.

представника позивача адвоката Башуцького І.Я.

представник відповідача Філь І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятині в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Природного заповідника «Медобори» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Природного заповідника «Медобори»(далі- ПЗ «Медобори») та просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі за період з 20 квітня 2022 року по 22 листопада 2022 року. Посилається на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 р. у справі № 596/1559/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Природного заповідника «Медобори» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, задоволено частково. А саме, ухвалено: визнати незаконним та скасувати наказ Природного заповідника «Медобори» від 06 жовтня 2021 року № 176-К «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Городницького лісництва ПЗ «Медобори» з 07 жовтня 2021 року. Стягнути з ПЗ «Медобори» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42 134 гривні 96 копійок; моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень; витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 гривень. Однак в порушення вимог ч.8 ст.235 КзПП України, відповідач не поновив його на роботі з 07 жовтня 2021 року, не виконав рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 р. У відповідності до ст.236 КзПП України затримка виконання судового рішення тягне відповідальність для роботодавця. Уточнивши позовні вимоги, позивач посилається на те, що вже після пред`явлення даного позову, відповідач наказом №131-К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » від 18.11.2022 року, поновив ОСОБА_1 на роботі. Фактично останній приступив до виконання обов`язків з 23.11.2022 року. Враховуючи наведене, просить стягнути з ПЗ «Медобори» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 48 738, 20 грн. за період з 20 квітня 2022 року по 22 листопада 2022 року з розрахунку, що середньоденний заробіток відповідно до довідки про доходи від 29.10.2021 року №45, виданої ПЗ «Медобори» станом на 07.10.2021 року складав 314, 44 грн. Окрім того, просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою судді від 18.11.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили судового рішення в цивільній справі №596/1559/21 за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1 до ПЗ «Медобори» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28.06.2023 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою суду від 11.10.2023 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 20.11.2023 року представник позивача адвокат Башуцький І.Я. підтримав позовні вимоги та просить їх задоволити повністю.

Представник відповідача ПЗ «Медобори» Філь І.Я. в судовому засіданні 20.11.2023 року пояснив, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 р. було виплачено усі грошові кошти. ПЗ «Медобори» являється бюджетною установою, грошових коштів на виплати за затримку виконання судового рішення немає. Дійсно мало місце невиконання керівництвом заповідника рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 р. про поновлення ОСОБА_1 з 07 жовтня 2021 року. Позивача було поновлено на роботі наказом №131-К «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » від 18.11.2022 року, а фактично останній приступив до роботи 23.11.2022 року. Окрім того, вважає, що слід зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 5000,00 гривень.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 235 ч.8 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

У відповідності до статті 129 Конституції України обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства. Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом; право на судовий захист є гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Належним виконання судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, і цей обов`язок полягає в тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 21.04.2021 в справі № 461/1303/19 (провадження № 61-17899св20).

Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 року в справі №596/1559/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Природного Заповідника «Медобори» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, ухвалено позов задовольнити частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Природного заповідника «МЕДОБОРИ» від 06 жовтня 2021 року № 176-К «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра лісу Городницького лісництва Природного заповідника «Медобори» з 07 жовтня 2021 року. Стягнуто з Природного заповідника «Медобори» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42 134, 96 грн. Стягнуто з Природного заповідника «Медобори» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн. (а.с.4-10).

Рішення набрало законної сили та є обов`язковими до виконання відповідно до приписів ст.129-1 Конституції України.

Згідно 236 КЗпП України, у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З огляду на встановлені державні гарантії обов`язковості виконання судових рішень, затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника тягне обов`язок роботодавця виплатити такому працівникові середній заробіток за весь час затримки. Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Позивач посилається на те, що часом затримки виконання вищевказаного рішення суду є період з 20 квітня 2022 року по 22 листопада 2022 року включно.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 11.07.2022 року та 11.10.2022 року надсилав на адресу Природного заповідника «Медобори» письмові вимоги про необхідність поновлення його на роботі відповідно до рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 року в справі №596/1559/21 та виплату середнього заробітку (а.с. 11, 12).

Наказом №131-к від 18.11.2022 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » виданого Природним заповідником «Медобори» Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (Міндовкілля) ОСОБА_1 поновлено на посаді (роботі) рівноцінній майстру лісу, інспектором з охорони ПЗФ Городницького ПНДВ природного заповідника «Медобори» з 07 жовтня 2021 року з посадовим окладом 3934,00 гривень. Підстава рішення Гусятинського районного суду від 19.04.2022 року (а.с.159).

Наведене підтверджується і записом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , належній ОСОБА_1 (а.с.160).

Як підтвердив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дійсно був поновлений на роботі наказом №131-к від 18.11.2022 року, а фактично приступив до виконання трудових обов`язків 23 листопада 2022 року.

Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Порядок обчислення середньої заробітної плати передбачає розрахунок середнього заробітку виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи.

З довідки №45 від 29.10.2021 року виданої ПЗ «Медобори», слідує, що в серпні та вересні 2021 року ОСОБА_1 працював у ПЗ «Медобори» на посаді майстра лісу Городницького лісництва, його середньоденна заробітна плата складала 314 гривень 44 копійок, а середньомісячна заробітна плата 6 760 гривень 49 копійок (а.с.3).

За таких обставин, період затримки виконання судового рішення у даному випадку має рахуватися від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі та до дати фактичного допуску до роботи, тобто з 20 квітня 2022 року по 22 листопада 2022 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року у справі №596/1559/21 за період з 20 квітня 2022 року по 22 листопада 2022 року, що складає 155 робочих днів, в розмірі 48 738, 20 гривень (155-кількість робочих днів * 314,44 грн.- середньоденна заробітна плата).

Вирішуючи питання судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 р. у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 грн., на підтвердження понесення яких надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022 р., укладеного між ОСОБА_1 та АО «СИЛА ПРАВА»; ордер серії ВО №1043089 від 10.11.2022 року(а.с.13); ордер серії ВО №10444474 від 05.12.2022 року(а.с.27); Договір про надання правничої (правової) допомоги від 10.11.2022 року(а.с.39-42);додаток №1 до Договору про наданий правничої (правової) допомоги від 10.11.2022 року(а.с.43); акт від 06.07.2023 року №1 обсягу надання правової допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 10.11.2022 року, з якого слідує, що вартість попередньої (досудової) консультації, вивчення документів, судової практики, аналіз законодавства щодо предмету спору, формування правової позиції, підготовка та подання позовної заяви становить 5 000 гривень; підготовка та подання клопотань і заяв становить 2 000 гривень; участь у судових засіданнях в суді першої інстанції становить орієнтовано 3 000 гривень(а.с.126).

Суд не вважає достатньо обгрунтованим посилання сторони відповідача на те, що відсутність коштів є підставою для зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, також їх неспівмірності не доведено.

Судом враховано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи та виконаних робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в тому числі кількістю та часом участі в судових засіданнях, тому заява ОСОБА_1 про стягнення з ПЗ «Медобори» в його користь 10 000,00 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу, підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 76-83, 89, 137, 141, 258, 263-265, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (жителя с. Постолівка, Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 ), в інтересах якого діє адвокат Адвокатського об`єднання «Сила права» Башуцький Ігор Ярославович (на підставі ордера серії ВО №1044474 від 05.12.2022 року) до Природного Заповідника «Медобори» (адреса місцезнаходження: смт. Гримайлів, вулиця Міцкевича, 21, Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21137571) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі - задовольнити.

Стягнути з Природного Заповідника «Медобори» (адреса місцезнаходження: смт. Гримайлів, вулиця Міцкевича, 21, Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21137571) на користь ОСОБА_1 (жителя с. Постолівка, Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2022 року у справі №596/1559/21 про поновлення його на роботі в сумі 48 738 (сорок вісім тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 20 копійок (за період з 20 квітня 2022 року по 22 листопада 2022 року).

Стягнути з Природного Заповідника «Медобори» в користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) гривень витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Природного Заповідника «Медобори» в користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 листопада 2023 року.

Суддя Елла МИТРАЖИК