Справа № 357/6011/23
Провадження № 4-с/357/55/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.І. та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

09.11.2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою, та просив визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.І. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу і не прийняття його до виконання від 25.10.2023 року, та зобов`язати старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС Бойко Т.І. розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2023 року у визначений Законом строк та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Скарга мотивована тим, що 17.10.2023 року ОСОБА_1 , як стягувач по ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду № 357/6011/23 від 21.09.2023 року про затвердження мирової угоди звернувся до Білоцерківського відділу ДВС з письмовою заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню даної ухвали, в зв`язку із невиконанням боржником умови мирової угоди, затвердженою цією ухвалою суду. Скаржник зазначає, що відповідно до ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, яка підлягає примусовому виконанню. 08.11.2023 року він не дочекавшись поштового відправлення, в приміщенні Білоцерківського відділу ДВС отримав на руки копію повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з підстав, передбачених у п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Повідомлення про повернення виконавчого документу винесено державним виконавцем лише 25.10.2023 року, хоча заява про порушення виконавчого провадження була зареєстрована 17.10.2023 року, тобто з простроченням на 5 днів, що є недопустимим та не відповідає вимогам ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Також скаржник зазначає що в тексті ухвали № 357/6011/23 від 21.09.2023 року прямо вказано строк пред`явлення рішення до виконання, а тому немає жодного порушення п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що слугувало причиною відмови у його порушенні. Скаржник вважає, що дії державного виконавця по поверненню виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є безпідставними, незаконними та такими, що обмежують його права, як стягувача.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 10.11.2023 року прийняв до розгляду скаргу, призначив судовий розгляд.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Бойко Т.І. в судовому засіданні заперечила вимоги скарги, оскільки поданий заявником документ, ухвала про затвердження мирової угоди, не відповідав вимогам п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

За приписами статті 447 ЦПК України передбачено, право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2023 року у справі № 357/6011/23 провадження № 2/357/1920/23 було затверджено мирову угоду від 20 вересня 2023 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 357/6011/23 за позовом ОСОБА_1 да ОСОБА_2 , третя особа: Відділ Державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області про збільшення розміру боргу на підставі взаємних поступок на чітко визначених сторонами умовах. Зокрема : з метою повного та остаточного врегулювання спору сторони домовились, що заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 задовольняються шляхом передання відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 431 050,52 грн. у вигляді інфляційного збільшення, та 3% річних у розмірі 79 825,03 грн.; передання коштів, зазначених у п. 1 Мирової угоди, здійснюється відповідачем ОСОБА_2 протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня після затвердження судом Мирової угоди шляхом передання їх в готівковій формі; на підтвердження факту передання коштів ОСОБА_2 складається розписка за формою, запропонованою ОСОБА_2 , та передається одночасно з фактичним отриманням коштів від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 запевняє, що отримання коштів в сумі, вказаній в п. 1 Мирової угоди, вичерпує наявність спору між сторонами судової справи №357/6011/23 в сумі 431 050,52 грн. у вигляді інфляційного збільшення, та 3% річних у розмірі 79 825,03 грн. за період з 01.10.2016 року по 01.03.2023 року. Укладення Мирової угоди між сторонами в межах судової справи №357/6011/23 в повному обсязі свідчить, що за наслідками виконання її умов ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 не має та не матиме в майбутньому жодних претензій та вимог до відповідача по справі ОСОБА_2 майнового та іншого характеру, які стосувалися предмету спору по справі №357/6011/23.

Провадження у цивільній справі № 357/6011/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: Відділ Державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області про збільшення розміру боргу було закрито.

Встановлено, що 17.10.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусове виконання ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2023 року у справі № 357/6011/23, в зв`язку з невиконанням боржником, в обумовлений строк мирової угоди (а.с.2).

Встановлено, що 25.10.2023 року старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.І. було винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.3).

В повідомленні зазначено, що пред`явлений до виконання виконавчий документ - ухвала від 21.09.2023 року у справі № 357/6011/23 провадження № 2/357/1920/23 видана Білоцерківським міськрайонним судом Київської області не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній строк пред`явлення рішення до виконання (а.с.3).

08.11.2023 року ОСОБА_1 в приміщенні Білоцерківського відділу ДВС отримав на руки копію повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч.1 ч.2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII із подальшими змінами та доповненнями.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Вимоги до виконавчих документів визначено ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Ч.4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Зокрема, згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення у разі його невідповідності вимогам, передбаченою цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Так, старшим державним виконавцем було порушено строк при прийнятті рішення про повернення виконавчого документу, оскільки ОСОБА_1 подав документ до виконання 17.10.2023р. (вівторок) та державний виконавець мав в строк до 20.10.2023р., включно, прийняти рішення щодо вказаного виконавчого документу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення (повідомлення) старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, було винесене у зв`язку із невідповідністю виконавчого документа положенням закону, з посиланням на п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», тобто в ухваі про затвердження мирової угоди і закриття провадженя по спарві, суд не зазначив строк пред`явлення даної ухвали до виконання.

Нормою статті 208 ЦПК України передбачено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвал суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Отже, в даному випадку, виконавчим документом є ухвала суду про затвердження мирової угоди , видана судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, і яка набрала законної сили 09.10.2023 року. Та в зв`язку з невиконанням умов цієї ухвали, сторона стягувача вже 17.10.2023 року подала на виконання дану ухвалу, як виконавчий документ. Тобто на виконання була подана ухвала про затвердження мирової угоди через 8 днів після набрання законної сили цією ухвалою.

Стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження у відповідності до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», яким визначено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. Ухвала Білоцерківського міськрайонного суду від 21.09.2023 року у справі № 357/6011/23 про затвердження мирової угоди повністю відповідає вимогам ст. 260 ЦПК України, містить дату набрання законної сили, дату оприлюднення та зі змісту даної ухвали слідує посилання суду на ст. 208 ЦПК України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, судом встановлено, що зазначений виконавчий документ ухвала Білоцерківського міськрайонного суду, не містив порушень, які б могли стати підставою для його повернення без прийняття, строки передбачені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» не були порушені.

Під час розгляду даної скарги, суд зазначає, що поняття «юридичного спору» розглядається не суто технічно, йому надається сутнісне, а не формальне значення.

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення повинно бути виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

Таким чином, рішення старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.І. від 25.10.2023 року, оформлене у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання - є неправомірним, прийнятим з порушенням встановленого Законом строку та таким, що порушує права особи на захист своїх прав та інтересів, як стягувача, в частині примусового виконання рішення суду. А тому, суд вважає за необхідне зобов`язати старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.І. повторно розглянути заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 263-265, 447- 453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Тетяни Іванівни щодо винесення повідомлення від 25.10.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу та не прийняття його до виконання.

Зобов`язати старшого державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Тетяну Іванівну розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2023 року щодо невиконання умов мирової угоди у визначений строк та прийняти відповідне процесуальне рішення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

З урахуванням ч.3 ст.124 ч.6 ст.259 повний текст ухвали суду підписано 11.12.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола