КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 2-248/10
Провадження № 4-с/947/82/23
УХВАЛА

14.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича, про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

02.01.2023 року до Київського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича, про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанов про звернення стягнення на пенсію боржника винесених в рамках виконавчих проваджень ВП №48185088 та №48186012.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа за вказаною скаргою була розподілена судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 05.01.2023 року скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику без розгляду.

06.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 05.01.2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, за наслідком розгляду якої постановою Одеського апеляційного суду від 29.05.2023 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 05.01.2023 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

17.08.2023 року матеріали цивільної справи №2-248/10 надійшли до Київського районного суду міста Одеси та передані головуючому по справі 21.08.2023 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.08.2023 року вказану скаргу прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

05.09.2023 року до суду надійшла від скаржника скарга ОСОБА_1 в уточненій редакції, з аналогічними вимогами та доводами первісно поданій скарзі.

У відповідності до нової редакції скарги, скаржником уточнено, що оскаржені постанови датовані 05.07.2010 року та 06.10.2010 року.

Станом на 14.12.2023 року питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 в уточненій редакції, судом не здійснювалось.

В судове засідання призначене на 14.12.2023 року з`явися лише скаржник ОСОБА_1 .

Інші учасники справи про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення скаржника та оглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст..1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Приймаючи викладені положення законодавства, вбачається, що ОСОБА_1 , як боржник за виконавчими провадженнями ВП №48185088 та №48186012, звернувся до суду з даною скаргою (справа №2-248/10; провадження №4-с/947/12/23) про визнання дій державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича незаконними та скасування постанов про звернення стягнення на пенсію боржника винесених в рамках виконавчих проваджень ВП №48185088 та №48186012, з посиланням на протиправність дій державного виконавця Джміля О.О. з винесення вказаних постанов.

Провадження в даній справі відкрито на підставі ухвали судді від 21.08.2023 року.

Поряд з цим, судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси також перебуває справа №2-248/10 (провадження №4-с/947/50/23) під головуванням судді Куриленко О.М. за скаргою ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження Заступника начальника відділу державної виконавчої служби у м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фішер Віта Валеріївна, Державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича, в якій скаржник просить суд:

- визнати дії Фішер Віти Валеріївни - заступника начальника відділу другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Джміль Олександра Олександровича - державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) незаконними, скасувати постанови про звернення стягнення на пенсію боржника по виконанню виконавчих проваджень № 48185088 та № 48186012 по виконанню виконавчих листів № 2-248/10 виданих 06.10.2010 року.

Як вбачається, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Куриленко О.М. від 25.05.2023 року, провадження по вказаній справі зупинено, що свідчить про прийняття скарги до свого провадження та постановлення судового рішення за наслідком процесуального питання.

Оглянувши матеріали справи №2-248/10 (провадження №4-с/947/50/23) судом встановлено, що остання заведена на підставі скарги ОСОБА_1 , у тому числі до тих самих учасників, з того ж самого предмету скарги та з тих самих підстав, що є предметом і складом розгляду даної справи №2-248/10; провадження №4-с/947/12/23.

За наслідком вищевикладеного, судом в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває на розгляді справа за скаргою ОСОБА_1 , між тими самими учасниками, з того ж самого предмету розгляду та з тих самих підстав, що в даній справі.

Поряд з цим, судом враховується, що в судовому засіданні 14.12.2023 року ОСОБА_1 було особисто визнано подання до Київського районного суду міста Одеси декількох скарг до тих самих учасників, з тих самих підстав, що того ж самого предмету розгляду.

Пунктом 4 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо зокрема у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд звертає увагу, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 в рамках справи №2-248/10; провадження №4-с/947/12/23, без розгляду на підставі положень п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 257, 258-261, 352-354, 447, 450 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича, про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанов державного виконавця про звернення стягнення на пенсію боржника винесених в рамках виконавчих проваджень №48185088 та №48186012 з примусового виконання виконавчих листів №2-48/10, виданих 06.10.2010 року залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 18.12.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.