ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7163/16-ц Номер провадження 22-ц/814/3356/23Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

секретар: Андрейко Я.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ульянова Руслана Анатолійовича

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 грудня 2022 року, ухвалену суддею Предоляк О.С.

по справі за заявою Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року АТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з вищевказаною заявою.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року по справі № 524/7163/16-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 20.1471/FW2001/29 від 30.01.2008 року в розмірі 27597,42 доларів США та судовий збір з кожного у розмірі 4743,52 грн.

Вказано, що копія вищевказаного рішення суду на адресу АТ «ПроКредит Банк» не надходила, у зв`язку з чим за зверненням стягувача у серпні 2022 року отримано рішення суду та виконавчі листи.

Виконавчі листи були видані Автозаводським районним судом м. Кременчука 29 липня 2022 року, строк пред`явлення яких до виконання вказано до 18.07.2020.

Зазначено, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважними, з огляду на неотримання судового рішення.

Враховуючи, що виконавчі листи було надано банку після встановленого строку для їх пред`явлення, заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 грудня 2022 року заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Поновлено Акціонерному товариству «ПроКредит Банк» строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, виданих Автозаводським районним судом м. Кременчука на виконання рішення суду від 18 травня 2017 року у справі № 524/7163/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «ПроКредит Банк» у солідарному порядку заборгованість за договором про надання траншу за № 20.1471/FW2001.29 від 30 січня 2008 року на загальну суму 27597,42 дол. США, що еквівалентно 734938,92 грн., з них: - капітал - 23347,03 дол. США, що еквівалентно 621748,01 грн.; - заборгованість по несплаченим процентам 4250,39 дол. США, що еквівалентно 113190,91 грн. та з кожного на користь АТ «ПроКредит Банк» кошти у повернення сплаченого судового збору по 4743,52 грн.

Ухвала мотивована тим, що строк пред`явлення виконавих листів пропущено з підстав, які не залежали від стягувача, тому наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку.

Не погодившись з даною ухвалою місцевого суду її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Ульянов Руслан Анатолійович, просив її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що стягувач достовірно знав про наявність судового рішення, яке було прийняте на його користь та про набрання ним законної сили, про що свідчить звернення до суду у липні 2017 року з заявою про видачу виконавчих листів.

Вказано, що стягувач пропустив строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не внаслідок дії непереборних обставин або перешкод, які були істотними та не дозволяли йому реалізувати свої процесуальні права, а виключно внаслідок своєї пасивної поведінки та байдужості до своїх процесуальних прав, внаслідок небажання їх реалізувати в повній мірі, що не може бути поважною причиною пропуску визначеного законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Окрім того, ОСОБА_1 не була належним чином повідомленою про дату та час розгляду даної заяви, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Від представника АТ «ПроКредит Банк» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просили ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що АТ «ПроКредит Банк» отримав оригінали виконавчих листів лише у липні 2022 року. До цього Автозаводський районний суд м. Кременчука не реагував на звернення банку щодо видачі виконавчих листів по справі.

Окрім того, закінчення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання (18 липня 2020 року) припало на період введення жорсткого локдауну у зв`язку з епідемією захворювання COVID-19 на всій території України.

На несвоєчасне отримання виконавчих листів також вплинуло введення на території України воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року по справі № 524/7163/16-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором № 20.1471/FW2001/29 від 30.01.2008 року в розмірі 27597,42 доларів США та судовий збір з кожного у розмірі 4743,52 грн. (т. 1, а.с. 236-237).

Копію вищевказаного рішення суду було отримано представником ПАТ «ПроКредит Банк» 29.05.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 239).

09.06.2017 року представником АТ «ПроКредит Банк» було направлено до суду засобами поштового зв`язку заяву про видачу виконавчих листів (т. 1, а.с. 242-244).

20.07.2022 року представником АТ «ПроКредит Банк» було повторно направлено до суду засобами поштового зв`язку заяву про видачу виконавчих листів (т. 1, а.с. 246-248).

29 липня 2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованості за договором про надання траншу (т. 2, а.с. 48-51).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Як вбачається з копій виконавчих листів та відповідно до інформації з Єдиного реєстру судових рішень вищевказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили 18.07.2017 року.

У виконавчих листах встановлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 18.07.2020.

Задовольняючи заяву АТ «ПроКредит Банк» суд першої інстанції виходив з того, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання є поважними, оскільки виконавчі документи видані після закінчення строку для пред`явлення їх до виконання, з підстав, які не залежали від стягувача, а рішення суду у даній справі не виконане.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частинами 1, 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Норми ЦПК України та Закону України "Про виконавче провадження" не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, АТ «ПроКредит Банк» вказало, що причини пропуску визначеного законом строку є поважними, оскільки стягувач копію судового рішення не отримував, а виконавчі листи були видані після закінчення строку для їх пред`явлення для виконання.

Проте, посилання заявника на неотримання рішення суду спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме повідомленням про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що ПАТ «ПроКредит Банк» копію рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.05.2017 року отримало 29.05.2017 року.

Окрім того, 09.06.2017 року представником АТ «ПроКредит Банк» було направлено до суду засобами поштового зв`язку заяву про видачу виконавчих листів, що свідчить про обізнаність стягувача щодо змісту судового рішення та набрання ним законної сили.

З повторною заявою до суду про видачу виконавчих документів стягувач звернувся у липні 2022 року, тобто через 5 років з дати набрання рішенням законної сили та через 2 роки після закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Вищевказане свідчить про пасивну поведінку стягувача щодо реалізації своїх процесуальних прав.

Слід зазначити, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ПроКредит Банк» вказало, що несвоєчасне отримання виконавчих листів також було спричинене введенням на території України карантинних обмежень, а згодом воєнного стану.

Проте вказані обставини колегія суддів до уваги не приймає з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 18 червня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", пункт 3 Розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України викладено у такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, сам факт запровадження карантину не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення заявником негативних обставин, які зумовлені карантинними обмеженнями і були перешкодою у вчиненні стороною процесуальних дій.

Даний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 370/522/16-ц.

Доказів того, що заявник був позбавлений можливості звернення до суду з заявою про видачу виконавчих листів до закінчення строку їх пред`явлення до виконання внаслідок карантинних обмежень не надано.

Не заслуговують на увагу і посилання щодо введення на території України воєнного стану, як поважну причину пропуску процесуального строку, оскільки строк пред`явлення виконавчих листів до виконання становив до 18.07.2020 року, а воєнний стан в Україні було введено 24 лютого 2022 року, тобто після пропуску встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Окрім того, частинами першою та четвертою статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Даний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року справа № 990/115/22, провадження № 11-107заі22.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вказані стягувачем причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання не є поважними, тому підстави для поновлення процесуальних строків відсутні.

Окрім того, в апеляційній скарзі вказано, що ОСОБА_1 не була належним чином повідомленою про дату та час розгляду заяви АТ «ПроКредит Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Згідно ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі також - «ЄСПЛ»), сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України», у якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23 червня 1993 року, пункт 63, Серія А, № 262), вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт (див. рішення у справі «Діліпак та Каракайя проти Туреччини» (Dilipak and Karakaya v. Turkey), заяви № 7942/05 та № 24838/05, пункт 77, від 04 березня 2014 року). Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справах «Авотіньш проти Латвії» [ВП] () [GC], заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016, та «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, пункт 33, Серія А № 274).

ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (див. рішення у справі «Ганкін та інші проти Росії» (Gankin and Others v. Russia), заява № 2430/06 та інші, пункт 36, від 31 травня 2016 року). У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями).

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка адресована ОСОБА_1 була направлена за адресою: АДРЕСА_1 .

Поштове відправлення повернулося до суду без вручення з вказівкою «немає доставки» (т. 2, а.с. 61).

Разом з тим, в матеріалах справи наявна адреса для листування повідомлена суду ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 (т. 2, а.с. 2), проте відомості про направлення судової повістки за цією адресою відсутні.

Таким чином, при ухваленні судового рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що є підставою для його скасування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За розгляд справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у сумі 536,80 грн., який підлягає стягненню на її користь з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» .

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 4, ч. 3 п. 3, 381, 382, 384, 442 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ульянова Руслана Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин