ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9293/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з під арешту.

Позивач посилається на те, що звернувшись до сервісного центру МВС для продажу свого автомобіля, виявила, що на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 накладено арешт на підставі Виконавчого листа № 2-1051/2010 від 18.04.2011 виданого Дніпровським районним судом про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Старокиївський Банк» заборгованості в загальному розмірі 75 541,69 грн. Позивач звернулася до відділу державної виконавчої служби з запитом щодо наявних виконавчих проваджень щодо неї. Листом від 12.10.2023 позивача було повідомлено, що виконавчих проваджень відносно неї не має, проте арешт з майна відповідачем знято не було, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки арешт майна порушує її права, як власника.

Ухвалою суду від 22.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , днз. НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що під час звернення до сервісного центру МВС їй стало відомо, що на автомобіль TOYOTA днз. НОМЕР_2 накладено арешт на підставі Виконавчого листа № 2-1051/2010 від 18.04.2011 року виданого Дніпровським районним судом про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Старокиївський Банк» заборгованості в загальному розмірі 75 541,69 грн.

Згідно відповіді Дарницького РВДВС м. Київ, від 12.10.2023 вбачається, що у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого документу, виконавчого листа № 2-1051/2010 від 18.04.2011 року виданого Дніпровським районним судом про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Старокиївський Банк» заборгованості в загальному розмірі 75 541,69 грн.

27.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону, яка діяла на момент винесення рішення).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач повинна оформити право власності, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з під арешту- задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 накладений в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_3, з примусового виконання Виконавчого листа № 2-1051/2010 від 18.04.2011 виданого Дніпровським районним судом про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ АБ «Старокиївський Банк» заборгованості в загальному розмірі 75 541,69 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2023.

Суддя: Л.В.Комаревцев