Справа № 296/4392/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відсотків від суми позики у розмірі 62 155,92 грн (2 400,00 доларів США) за період з 11.07.2016 по 24.02.2022 та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з урахуванням три відсотки річних від простроченої суми згідно наданого розрахунку в розмірі 43 258,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 липня 2016 року між ним та відповідачем по справі ОСОБА_2 був укладений договір позики б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 400 доларів США, на підтвердження чого надав розписку про отримання вказаної суми грошових коштів та зобов`язався повернути їх у строк до 11.09.2016. Також вказує, що рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14 грудня 2016 року по справі №296/8568/16 cтягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 11.07.2016 в сумі 62 155,92 грн, пеню в сумі 2 579,47 грн, та 3% річних в сумі 212,01 грн, однак на даний час рішення суду залишається невиконаним. При цьому, ОСОБА_2 продовжує користуватись належними позивачу грошовими коштами, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором позики б/н від 11.07.2016 за статтею 625 ЦК України за період з 11.07.2016 по 24.02.2022, за наданим розрахунком в розмірі 43 258,02 грн, яка складається із трьох відсотків річних в сумі 8931,96 грн та інфляційних втрат в сумі 34326,06 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, тричі направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, востаннє з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, ненадходження відзивів на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 липня 2016 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено договір позики.

Положеннями п.1 договору передбачено, що позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, передає у власність позичальнику грошові кошти шляхом передачі готівкою під розписку, а позичальник зобов`язується повернути позику позикодавцеві у визначений цим договором строк.

Відповідно до положень п.2 та п.3 договору: позикою за цим договором є грошові кошти у розмірі 2 400,00 доларів США, що складає 59 608,32 гривень; позичальник повертає отримані грошові кошти позикодавцю готівкою в доларах США до 11 вересня 2016 року в місті Житомирі. Порядок повернення позики позичальником є наступним: до 11 серпня 2016 р - 1 200 доларів США, до 11 вересня 2016 р - 1 200,00 доларів США, про що складаються розписки.

Пунктами 5 та 9 договору передбачено наступне: у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним законодавством; позичальник несе наступну відповідальність за цим договором, а саме: у випадку порушення умов п.3 даного договору позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми залишку боргу за кожний день прострочення.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14 грудня 2016 року у цивільній справі №296/8568/16-ц, яке набрало чинності 10 січня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено і стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 борг за договором позики від 11.07.2016 в сумі 62 155,92 грн., пеню в сумі 2579,47 грн та 3% річних в сумі 212,01 грн. Зазначене рішення суду набрало чинності 10 січня 2017 року.

Зі змісту вищевказаного рішення суду вбачається, що борг виник у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору позики б/н від 11 липня 2016 року.

На виконання рішення суду Корольовським районним судом м.Житомира 20.01.2017 видано виконавчий лист у справі №296/8568/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики від 11.07.2016 року в сумі 62 155,92 грн., пені в сумі 2579,47 грн та 3% річних в сумі 212,01 грн.

Постановою старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Журавель О.В. від 24 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження ВП №64618715 з виконання виконавчого листа №296/8568/16 виданого 20.01.2017 Корольовським районним судом м.Житомира щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики.

Відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення начальника Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сергія Карпюка від 10 серпня 2022 року №48160, ОСОБА_2 не виконує виконавчий лист №296/8568/16 виданий Корольовським районним судом м.Житомира, в межах виконавчого провадження кошти не стягнуто.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 14 грудня 2016 року є невиконаним.

Згідно з наданими позивачем розрахунками, заборгованість ОСОБА_2 у зв`язку з неповерненням боргу за договором позики б/н від 11 липня 2016 року за період з 11.07.2016 по 24.02.2022 становить 43 258,02 грн, з яких: 8 931,96 грн - 3 % річних; 34 326,06 грн - інфляційні втрати.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно вимог ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 19.06.2019 по справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц зазначила, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 14 грудня 2016 року у цивільній справі №296/8568/16-ц вбачається, що стягнутий з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в загальному розмірі 64 947,40 грн складається з наступного: 62 155,92 грн - борг за договором позики від 11.07.2016; 2 579,47 грн - пеня; 212,01 грн - 3 % річних. Борг, пеню та 3 % річних нараховано станом на 06.10.2016.

Згідно ст.625 ЦК України базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями, що відповідає позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 12.03.2018 по справі №914/712/16.

Відтак, враховуючи наявність рішення суду, що набрало законної сили, яким підтверджено основну заборгованість ОСОБА_2 за договором позики в сумі 62 155,92 грн, три процента річних та інфляційні втрати мають бути нараховані саме на цю суму.

Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, а також наявність рішення суду, у якому борг, пеня та 3 % річних нараховано станом на 06.10.2016, інфляційні втрати та 3 % річних підлягають нарахуванню за період з 07.10.2016 по 23.02.2022.

Кількість днів прострочення за період з 07.10.2016 по 23.02.2022 складає 1966 днів, а отже розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 10 043,71 грн, розрахованих за наступною формулою: 62 155,92 грн х 3% : 100 х 1966 : 365.

Використовуючи для обчислення інфляційних втрат показник індексу споживчих цін, що опублікований на веб-ресурсах за посиланням https://ukrstat.gov.ua та https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/, які є загальнодоступними ресурсами, розрахунок здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де

ІІС сукупний індекс інфляції за весь період прострочення, ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Сукупний індекс інфляції за період з жовтня 2016 року по лютий 2022 року включно складає 1,62988. Отже, сума боргу збільшена на індекс інфляції складає 101306,7 грн (62 155,92 грн х 1,62988), а відтак інфляційне збільшення дорівнює значенню 39 150,77 грн (101306,7 грн 62155,92 грн).

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що розрахована ОСОБА_1 сукупна сума інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 43 258,02 грн не перевищує таку суму, розраховану судом (39 150,77 грн + 10043,71 грн), дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в межах розрахованих сум позивачем три процента річних в розмірі 8931,96 грн та інфляційні втрати в розмірі 34326,06 грн.

Оскільки судом стягується сума трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 07.10.2016 по 23.02.2022 та на суму необтяженого боргу, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 054,14 грн.

Керуючись статтями 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 07.10.2016 по 23.02.2022 три проценти річних від простроченої суми в розмірі 8931,96 грн (вісім тисяч дев`ятсот тридцять одну грн 96 коп.) та інфляційні втрати в розмірі 34326,06 грн. (тридцять чотири тисячі триста двадцять шість грн 06 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1054,14 грн (одну тисячу п`ятдесят чотири грн 14 коп.) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська