Провадження № 2-о/201/480/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, з заявою, в якій заінтересованою особою зазначила Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумової О.С. від 06.11.2023р. відкрито провадження у справі (а.с. 20).

У поданій заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Маріуполь Донецька область, Україна, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у Ростовській області, Російська федерація. Причина смерті: гострий трансмуральний інфаркт міокарди задньої стінки серця.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що 06 жовтня 2023 року під час спільного поїздки разом з чоловіком ОСОБА_2 через територію Російської федерації, стан здоров`я її чоловіка раптово погіршився і він помер. На території Російської федерації вона була вимушена отримати медичне свідоцтво про смерть серія 60 № 207444837 від 09.10.2023р., виданого Бюро судово медичної експертизи м. Ростов на Дону. В свідоцтві було зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Некліновському районі Ростовської області, Російська федерація, причина смерті: гострий трансмуральний інфаркт міокарди задньої стінки серця.

Реєстрацію смерті чоловіка на території російської федерації не проводила, тіло чоловіка довезла до м. Маріуполь Донецької області для поховання за місцем їх проживання. На тимчасово окупованій території у м. Маріуполь Донецька область у міському відділі РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видане свідоцтво про смерть від 11.10.2023р. серія НОМЕР_1 .

Свідоцтво про смерть ДНР є недійсним та не створює правових наслідків.

Для внесення відповідного запису про смерть ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть заявниця звернулась до Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, але листом від 03.11.2023р. №1549/30.11-04-06 заявниці відмовлено мотивуючи тим, що копія медичного свідоцтва про смерть (рф) та свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Крім того між Україною та Росією офіційно розірвані усі дипломатичні відносини, із-за повномасштабного агресії Російської федерації проти України. Оскільки реєстрація смерті її чоловіка в органах ДРАЦС є тимчасово окупована територія України, тому отримати документ, що підтверджує факт смерті, за зразками законодавства України та який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо.

Встановлення юридичного факту (факту смерті) необхідне заявниці для реалізації її немайнових прав як дружини померлого для оформлення відповідного свідоцтва про смерть. На даний час заявниця не має можливості вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть чоловіка, оскільки наявні у неї документи на підтвердження факту смерті не приймаються компетентними органами України для оформлення та видачі свідоцтва про смерть.

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про укладання шлюбу від 04.08.1995р. серія НОМЕР_2 .

Представник заявниці адвокат Біцулова А.А. (діє на підставі ордера серії АН № 1277088 від 20.10.2023р. а.с. 9) в судовому засіданні, яке відбувалось в режимі відеоконференції, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що копії письмових доказів, які вона долучила до матеріалів справи були їй направлені її довірителькою на електронну пошту.

При цьому, в письмовій заяві, яка долучена до матеріалів справи представник заявниці зазначила, що оригінал паспорта померлого чоловіка ОСОБА_2 та оригінал медичного свідоцтва про смерть були здані в органах ДРАЦС при реєстрації смерті у м. Маріуполь у заявника залишилась лише фотокопія. Оригінал свідоцтва про смерть (ДНР) та свідоцтва про укладення шлюбу зберігаються у заявника (а.с. 23).

Представник Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся (а.с. 21, 27).

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 04 серпня 1995 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя, актовий запис № 159 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час поїздки через територію Російської федерації, помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На території російської федерації заявниця отримала медичне свідоцтво про смерть серіяї НОМЕР_3 від 09.10.2023р., видане Бюро судово медичної експертизи м. Ростов на Дону (а.с. 7 8).

В свідоцтві зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Некліновському районі Ростовської області, Російська федерація, причина смерті: гострий трансмуральний інфаркт міокарди задньої стінки серця.

Факт смерті заявниця підтверджує медичним свідоцтвом про смерть серії 60 № 207444837 від 09.10.2023р., виданим Бюро судово медичної експертизи м. Ростов на Дону та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2023р., виданим Відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР, актовий запис № 2450 (а.с. 8, 16).

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть, згідно з вимогами чинного законодавства України.

Суд вважає вимоги заяви підлягаючими задоволенню, виходячи з такого.

Враховуючи ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Свідоцтво про смерть ДНР є недійсним та не створює правових наслідків тому для реалізації своїх майнових прав, оформлення спадщини та витрат на поховання заявниця вимушена звернутися до суду за встановлення юридичного факту, факту смерті особи.

Згідно з п. 1 розділу 5 вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006р. № 545, зареєстрованим у МЮ України 25.10.2006р. за № 1150/13024); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), лікарське свідоцтво про пренатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

У пункті 13 вищевказаної постанови вказано, що суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000р., визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за N 1150/13024.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Наявні в матеріалах справи копії медичного свідоцтва про смерть серії 60 № 207444837 від 09.10.2023р., виданого Бюро судово медичної експертизи м. Ростов на Дону та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2023р., виданого Відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР підтверджують той факт, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз`яснень п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно п. 18 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органі, а є лише підставою для їх одержання. Згідно п. 9 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтями 15, 16, 18 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд може захистити цивільне право способом, що встановлений договором або законом.

Вимоги до доказів встановлені ст. 77 ЦПК України, якою встановлено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З огляду на те, що заявниця позбавлена у інший спосіб встановити факт смерті громадянина України, суд вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт смерті факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Маріуполь Донецька область, Україна, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у Ростовської області, Російська федерація, від гострого трансмурального інфаркту міокарди задньої стінки серця, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Таким чином обставини заяви про встановлення юридичного факту (факту смерті) знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268, 317 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Маріуполь Донецька область, Україна, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у Ростовській області, Російська федерація, від гострого трансмурального інфаркту міокарди задньої стінки серця, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 01 грудня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова