Справа № 456/5572/23
Провадження № 2/456/1345/2023
РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2023 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Микитина В.Я.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

зміст позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення;

розглянувши дану цивільну справу у приміщенні суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, 89, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її сторін та без проведення судового засідання, на підставі наявних у суду матеріалів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін у справі.

Позивач ОСОБА_1 27.11.2019 року, у межах розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2019 року за № 0001106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, котре надійшло із обвинувальним відносно ОСОБА_2 (справа за єдиним унікальним номером 456/4259/19 та номером провадження 1-кп/456/50/2022), подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 21076, в якій просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на свою користь, з-поміж іншого, майнову шкоду, заподіяну внаслідок кримінального правопорушення, у розмірі 8 764 грн. 42 коп..

Позовні вимоги у наведеній частині вмотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2 12.09.2019 року близько 08:30 год., перебуваючи поблизу свого городу, який розташований позаду належного йому господарства у АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, що виник раптово, умисно наніс позивачеві ОСОБА_1 один удар кулаком руки по правій частині обличчя, внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на землю. Прожовжуючи такі свої протиправні дії, відповідач ОСОБА_2 наніс позивачеві ОСОБА_1 ще декілька ударів ногами по різних частинах тіла, зокрема по грудній клітці, руках та ногах. Внаслідок нанесених ударів, відповідач ОСОБА_2 заподіяв позивачеві ОСОБА_1 згідно висновку експерта № 183, виконаного 19.09.2019 року за за результатми судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці правого ока, на лівому плечі, на грудній клітці зліва, що за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження. Вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, встановлено вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2022 року, котрий 13.02.2023 року у нескасованій його частині набрав законної сили. З подіями, котрі мали місце 12.09.2019 року, пов`язанехірургічне втручання, проведене позивачеві ОСОБА_1 24.10.2019 року, а саме видалення субдуральної гематоми з дислокацією мозкових структур, на що ним були понесені витрати у загальному розмрі 8 764 грн. 42 коп. З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 із посиланням на положення статей 22, 1166, 1177 ЦК України, звернувся із даним позовом про відшкодування заподіяної йому у розмірі 8 764 грн. 42 коп. майнової шкоди внаслідок вищевказаного кримінального правопорушення, котру обгрнутовує виписками з амбулаторної карти хворого, випискою-епікризом № 7781 та чеками на ліки, придбані ним згідно рецептів лікарів.

Відповідач ОСОБА_2 у запропоновані судом строк та порядку, а саме 20.11.2023 року, скориставшись канцелярією, подав у Стрийський міськрайонний суд Львівської області відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до нього про відшкодуваня майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 19904, у котрому проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. Заперечання відповідача ОСОБА_2 проти позову вмотивовані тим, що усі понесені позивачем ОСОБА_1 витрати на його лікування у розмірі 8 764 грн. 42 коп. стосуються виключно хірургічного втручання, проведеного йому 24.10.2019 року, а саме видалення субдуральної гематоми з дислокацією мозкових структур, що не пов`язане з подіями, котрі мали місце 12.09.2019 року, про що констатовано у висновку експерта № 81, виконаному 27.07.2022 року за результатми додаткової судово-медичної експертизи у вищевказаному кримінальному провадженні. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 переконаний, що позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами як розміру заподіяної йому майнової шкоди у сумі 8 764 грн. 42 коп., як і того, що до зазначених витрат на лікування призвели саме його протиправні дії, котрі мали місце 12.09.2019 року, тобто у даному, конкретному випадку, відсутній причинно-наслідковий зв`язок.

Заяви та клопотання учасників справи.

Жодних заяв чи клопотань від сторін у цій справі, у тому числі й про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) її сторін, у визначені чинним ЦПК України й судом строки та порядку, до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.11.2023 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви у порядку цивільного судочинства у частині вимог, котрі залишаються невирішеними Стрийським міськрайонним судом Львівської області у межах кримінального провадження, визначено суддю Микитина В.Я., справі присвоєно єдиний унікальний номер 456/5572/23 та номер судового провадження 2/456/1345/2023.

У відповідності до положень ч. 8 ст. 187 ЦПК України, вжито заходів для отримання інформації з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання/перебування фізичної особи відповідача ОСОБА_2 .. Так, згідно сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповіді № 303413 від 02.11.2023 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 02.11.2023 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання/перебування відповідача ОСОБА_2 , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання, протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у цій справі, у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий Львівської області. Витребувано з архіву Стрийського міськрайонного суду Львівської області матеріали кримінальної справи за єдиним унікальним номером 456/4259/19 та номером провадження 1-кп/456/50/2022, про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 за пред`явленими ним вимогами цивільного характеру, й причетність до такого порушення його прав відповідача ОСОБА_2 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Вироком, ухваленим 28.09.2022 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області (головуючий суддя Шрамко Р.Т.) у справі за єдиним унікальним номером 456/4259/19 та номером провадження 1-кп/456/50/2022, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_2 від призначеного покарання на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 764 грн. 42 коп. на відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, а також 5 000 грн. на відшкодування витрат, понесених на отримання професійної правничої допомоги. У задоволенні решти вимог цивільного позову, - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду, постановленою 13.02.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/4259/19 та номером апеляційного провадження 11-кп/811/1050/22, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , - без змін.

Постановою Верховного Суду, ухваленою 14.09.2023 року у справі за єдиним унікальним номером 456/4259/19 та номером касаційного провадження 51-2857км23, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 задоволено частково. Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13.02.2023 року щодо засудженого ОСОБА_2 скасовано в частині вирішення цивільного позову про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, і призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства, оскільки, зі змісту судових рішень не вбачається, що судами попередніх інстанцій була надана належна оцінка зазначеним доводам ОСОБА_2 з огляду на наявні в матеріалах кримінального провадження докази, в тому числі, висновок ескперта № 81 від 27.07.2022 року за результатми додаткової судово-медичної експертизи, на зміст котрої посилається відповідач ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої доводи тим, що експертом не встановлено зв`язок між спричиненням тілесних ушкоджень позивачеві ОСОБА_1 12.09.2019 року та проведенням хірургічного втручання, а саме видалення у позивача ОСОБА_1 субдуральної гематоми з дислокацією мозкових структур, через недостатню інформативність судово-медичних даних. Верховним Судом констатовано, що суд першої інстанції, ухваливши стягнути з відповідача ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 8 764 грн. 42 коп., фактично не обґрунтував своє рішення та не надав належної оцінки доказам в цій частині.

Відповідно до висновку експерта № 183, виконаного 19.09.2019 року за за результатми судово-медичної експертизи, при проведенні судово-медичної експертизи у позивача ОСОБА_1 були виявлені синці: на нижній повіці правого ока, на лівому плечі, на грудні клітці зліва, котрі утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для утворення їх в момент падіння з висоти власного росту, по давності причинення можуть відповідати події 12.09.2019 року і відноситись до легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до висновку експерта № 81, виконаного 27.07.2022 року за результатми додаткової судово-медичної експертизи, згідно представлених в експертизу медичних документів, у позивача ОСОБА_1 лікарями було діагностовано: «наслідки перенесеної черепно-мозгової травми», «хронічну субдуральну гематому справа», «лівобічний геміпарез». На даний час, через малу інформативність судово-медичних даних при описі ушкоджень в медичних документам, встановити точні механізми та терміни спричинення, а також ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не представляється можливим. Для відповіді на всі поставлені питання, які вказані в ухвалі суду, потрібно представити в експертизу оригінали всіх наявних медичних документів, включаючи рентгенологічні та додаткові методи досліджень, пов`язаних з подією 12.09.2019 року і до неї.

Як вбачається з представлених позивачем ОСОБА_1 чеків на ліки, придбаних ним згідно рецептів лікарів, у поєднанні з представленими ним виписками з амбулаторної карти хворого, випискою-епікризом № 7781, такі датуються 23.10.2019 року та 24.10.2019 року, й такі витрати стосуються хірургічного втручання, проведеного йому 24.10.2019 року, а також необхідної реабілітації після такого втручення.

Релевантні джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення.

Встановлені судом цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням розміру майнової шкоди, заподіяної у томц числі вналсдіок кримінального правопорушення, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі ЦК України) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені частинах 1, 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом котрої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, та висновок суду за результатми розгляду цієї справи.

Верховний Суд, ухвалюючи 14.09.2023 року постанову у справі за єдиним унікальним номером 456/4259/19 та номером провадження 51-2857км23, й скасовуючи вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 13.02.2023 року щодо засудженого ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, виходив з того, що судами попередніх інстанцій не була надана належна оцінка зазначеним доводам відповідача ОСОБА_2 з огляду на наявні в матеріалах названого кримінального провадження докази, в тому числі, висновок експерта № 81, виконаний 27.07.2022 року за результатми додаткової судово-медичної експертизи, на зміст котрого посилається відповідач ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої доводи тим, що експертом не встановлено зв`язок між спричиненням тілесних ушкоджень позивачеві ОСОБА_1 12.09.2019 року та проведенням йому 24.10.2019 року хірургічного втручання, а саме видалення останньому субдуральної гематоми з дислокацією мозкових структур, через недостатню інформативність судово-медичних даних. Так, Верховним Судом констатовано, що суд першої інстанції, постановивши стягнути з відповідача ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 8 764 грн. 42 коп., фактично не обґрунтував своє рішення та не надав належної оцінки доказам в цій частині.

Відтак, надаючи належну оцінку означеним вище доводам відповідача ОСОБА_2 , суду у цій справі слід дати відповідь на основну тезу, в межах пред`явленого позову в частині відшкодування майнової шкоди чи була завдана позивачеві ОСОБА_1 майнова шкода, що знайшла своє місце під час оперативного втручання 24.10.2019 року з видалення хронічної субдуральної гематоми справа та відновлювальної терапії, як і те, чи пов`язана ця шкода із подією, що мала місце 12.09.2019 року, та із завданням позивачеві ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 легкого тілесного ушкодження, за що останнього притягнуто до кримінальної відповідальності.

Оскільки висновком експерта № 81, виконаним 27.07.2022 року за результатми додаткової судово-медичної експертизи по вказаному кримінальному провадженню відносно потерпілого ОСОБА_1 підсумовано, що згідно з представлених в експертизу медичних документів, лікарями було діагностовано «наслідки перенесеної черепно-мозгової травми», «хронічну субдуральну гематому справа», «лівобічний геміпарез», втім, на даний час, через малу інформативність судово-медичних даних при описі ушкоджень в медичних документам, встановити точні механізми та терміни спричинення, а також ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не представляється можливим, одночасно для відповіді на всі поставлені питання, котрі були вказані в ухвалі суду, судовим експертом запропоновано представити в експертизу оригінали всіх наявних медичних документів, включаючи рентгенологічні та додаткові методи досліджень, пов`язаних з подією 12.09.2019 року і до неї.

Повертаючись до первісного висновку експерта № 183, виконаного 19.09.2019 року за результатми судово-медичної експертизи, належить зазначити, що судовий експерт, підсумовуючи, не зазначив про наявні у позивача ОСОБА_1 такі ушкодження як «черепно-мозгова травма», «хронічна субдуральна гематома справа», «лівобічний геміпарез», а лише виявив «синці на нижній повіці правого ока», «синці на лівому плечі», «синці на грудні клітці зліва», котрі утворились від дії тупих твердих предметів, не характерні для утворення їх в момент падіння з висоти власного росту по давності причинення можуть відповідати події 12.09.2019 року і відноситись до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, хоча висновк експерта № 183, виконаний 19.09.2019 року за результатами судово-медичної експертизи, встановлює ймовірність отриманих позивачем ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень під час події, що мала місце 12.09.2019 року, однак не пов`язує поставлені йому діагнози «черепно-мозгова травма», «хронічна субдуральна гематома справа», «лівобічний геміпарез», котрі, власне, й послужили для оперативного втручання позивача ОСОБА_1 , із такими тілесними ушкодженнями, натомість висновок експерта № 81, виконаний 27.07.2022 року за результатми додаткової судово-медичної експертизи, не встановлює точних механізмів та термінів спричинення, а також ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді черепно-мозгової травми, хронічної субдуральної гематоми справа, лівобічного геміпарезу, відтак, суд надавши оцінку доводам в частині майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, висновує, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, не підлягають задоволенню, оскільки не доведено причинно-наслідкового зв`язку між отриманими позивачем ОСОБА_1 легкими тілесними ушкодженнями, заподіяними відповідачем ОСОБА_2 12.09.2019 року, та проведеним позивачеві ОСОБА_1 хірургічним втручанням по видаленню субдуральної гематоми з дислокацією мозкових структур, котре мало місце 24.10.2019 року, та відновлювальної терапії опісля такого хірургічного втручання, а, отже, означена шкода, понесена позивачем ОСОБА_1 , не може вважатись заподіяною внаслідок кримінального правопорушення, за вчинення котрого притягнуто відповідача ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

Водночас, представлені позивачем ОСОБА_1 чеки на ліки, придбані ним згідно рецептів лікарів, у поєднанні з представленими ним виписками з амбулаторної карти хворого, випискою-епікризом № 7781, датуються 23-24.10.2019 року, й такі витрати пов`язуються виключно із названим хірургічним втручанням, проведеним йому 24.10.2019 року.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, слід здійснити у порядку, визначеному у статтях 133, 141 ЦПК України, зокрема у зв`язку із звільненням позивача ОСОБА_1 на підставі пункту 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від справляння судового збору, компенсувати такі витрати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім тих, розподіл котрих вже було вирішено вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.09.2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 456/4259/19 та номером провадження 1-кп/456/50/2022, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-82, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення,- відмовити у повному обсязі.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення: 01 грудня 2023 року.

Суддя Володимир МИКИТИН