Справа № 127/9247/23
Провадження № 2/127/1111/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

АТ «УкрСиббанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивовано тим, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 від 05.04.2006 року, у відповідності до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 15759.00 дол. США, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, та сплатити проценти, штрафні санкції (у разі невиконання умов кредитного договору) в терміни, встановлені кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та сплатити плату за кредит у повному обсязі не пізніше 02.04.2027 року. Також між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки №174-313 від 05.04.2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УКРСИББАНК» було передало нерухоме майно, а саме - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 05.04.2006 року за реєстром 1275. Обтяження іпотекою було зареєстровано у реєстрі іпотек, на предмет іпотеки накладено заборону відчуження. В зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 кредитних зобов`язань виникла прострочена заборгованість та банк звернувся до Вінницького міського суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_2 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2015 року позов задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2 ) на користь ПАТ УкрСиббанк () заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.04.2006 року станом на 25.09.2015 року в сумі 7 663 (сім тисяч шістсот шістдесят три) долари США 74 центи та пеню в сумі 1006,46 грн. Стягнути з ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «УкрСиббанк» (код СДРПОУ 09807750) судовий збір в сумі по 1 241,29 грн. з кожного. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. На момент смерті позичальника рішення суду залишилося не виконаним, за вказаним кредитним договором заборгованість станом на 24.03.2023 року залишається не погашеною та становить: 8084 дол. США 35 цнт., з яких: 6899,14дол.США - заборгованість по кредиту, 1 185.21 дол.США - заборгованість по процентах, нарахованих по 04.03.2016 рік. Також після смерті ОСОБА_4 залишилося нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно та обов`язок щодо повернення кредиту у розмірі 8084 дол. США 35 цнт. увійшли до складу спадщини. Дізнавшись у серпні 2016 року про смерть ОСОБА_4 , АТ «УКРСИББАНК» направив де Першої вінницької державної нотаріальної контори претензію з кредиторськими вимогами де спадкоємців за вих. 2769 від 19.10.2016 року. Перша вінницька державна нотаріальна контора перенаправила претензію Банка до Другої вінницької державної нотаріальної контори. На запит банку, від Другої вінницької державної нотаріальної контори надійшла відповідь від 15.08.2017 року за № 227/01-16, про те, що свідоцтва про право на спадщину не видавались. У надані інше інформації відмовлено з посиланням на нотаріальну таємницю. У січні 2023 року Банк звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою і подав клопотання про витребування спадкової справи. Після ознайомлення 02.03.2023 року представником Банку з матеріалами спадкове справи у березні 2023 року Банку стало відомо, що із заявами про прийняття спадщини у 2016 році до Другої вінницької державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці - мати ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину не видані. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2023 року по справі №127/2866/23 заява Банку про визнання спадщини відумерлою залишена без розгляду. При цьому, судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи №124/2016, відкритої Другою вінницькою державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подали мати спадкодавця - ОСОБА_3 та чоловік спадкодавця - ОСОБА_2 , тобто в спадкоємця ОСОБА_4 є два спадкоємці за законом першої черги, які прийняли спадщину. З інформаційної довідки 321208913 від 26.01.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на квартиру, що залишилися після смерті ОСОБА_4 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 залишається не зареєстроване за спадкоємцями, квартира перебуває під забороною відчуження та в іпотеці АТ «УКРСИББАНК». Таким чином, мати спадкодавця - ОСОБА_3 та чоловік спадкодавця - ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак зволікають з реєстрацією права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Спадкоємці не повідомили Банк про відкриття спадщини, вимоги банку не задовольнили, заборгованість не погасили. Просить з метою погашення на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, код 09807750 місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) заборгованості за кредитним договором № 0 від 05.04.2006 року у розмірі 8084 дол. США 35 цнт., з яких: - 6899,14 дол. США - заборгованість по кредиту, 185.21 дол. США - заборгованість по процентах, нарахованих по 04.03.2016 рік. звернути стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийнята у спадщину ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 09.08.2002 року Староміським РВ УМВС України Вінницькій області, місце реєстрації АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий 22.06.2002 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 ). Стягнути з відповідачів на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) судовий збір у розмірі 4434.50 грн. та фактично понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 20.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

20.07.2023року ухвалою суду замінено в цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, неналежного відповідача ОСОБА_3 на належного ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.11.2023року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася хоча про місце день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 від 05.04.2006 року, у відповідності до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 15759.00 дол. США, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти, та сплатити проценти, штрафні санкції (у разі невиконання умов кредитного договору) в терміни, встановлені кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та сплатити плату за кредит у повному обсязі не пізніше 02.04.2027 року.

Також між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки №174-313 від 05.04.2006 року, відповідно до умов якого в іпотеку АТ «УКРСИББАНК» було передало нерухоме майно, а саме - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 05.04.2006 року за реєстром 1275. Обтяження іпотекою було зареєстровано у реєстрі іпотек, на предмет іпотеки накладено заборону відчуження.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 кредитних зобов`язань виникла прострочена заборгованість та банк звернувся до Вінницького міського суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2015 року позов задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2 ) на користь ПАТ УкрСиббанк () заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.04.2006 року станом на 25.09.2015 року в сумі 7 663 (сім тисяч шістсот шістдесят три) долари США 74 центи та пеню в сумі 1006,46 грн. Стягнути з ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «УкрСиббанк» (код СДРПОУ 09807750) судовий збір в сумі по 1 241,29 грн. з кожного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

На момент смерті позичальника рішення суду залишилося не виконаним, за вказаним кредитним договором заборгованість станом на 24.03.2023 року залишається не погашеною та становить: 8084 дол. США 35 цнт., з яких: 6899,14дол.США - заборгованість по кредиту, 1 185.21 дол.США - заборгованість по процентах, нарахованих по 04.03.2016 рік.

У серпні 2016 року АТ «УКРСИББАНК» дізналося про смерть ОСОБА_4 та направив де Першої вінницької державної нотаріальної контори претензію з кредиторськими вимогами де спадкоємців за вих. 2769 від 19.10.2016 року. Перша вінницька державна нотаріальна контора перенаправила претензію Банка до Другої вінницької державної нотаріальної контори.

На запит банку, від Другої вінницької державної нотаріальної контори надійшла відповідь від 15.08.2017 року за № 227/01-16, про те, що свідоцтва про право на спадщину не видавались. У надані інше інформації відмовлено з посиланням на нотаріальну таємницю.

У січні 2023 року Банк звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою і подав клопотання про витребування спадкової справи. Після ознайомлення 02.03.2023 року представником Банку з матеріалами спадкове справи у березні 2023 року Банку стало відомо, що із заявами про прийняття спадщини у 2016 році до Другої вінницької державної нотаріальної контори звернулися спадкоємці - мати ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_2 . Свідоцтва про право на спадщину не видані.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2023 року по справі №127/2866/23 заява Банку про визнання спадщини відумерлою залишена без розгляду.

При цьому, судом встановлено, що згідно матеріалів спадкової справи №124/2016, відкритої Другою вінницькою державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подали мати спадкодавця - ОСОБА_3 та чоловік спадкодавця - ОСОБА_2 , тобто в спадкоємця ОСОБА_4 є два спадкоємці за законом першої черги, які прийняли спадщину.

З інформаційної довідки 321208913 від 26.01.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на квартиру, що залишилися після смерті ОСОБА_4 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 залишається не зареєстроване за спадкоємцями, квартира перебуває під забороною відчуження та в іпотеці АТ «УКРСИББАНК».

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (іпотекою).

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Способи захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судовими (стаття 16 ЦК України) та позасудовими (статті 17-19 ЦК України). Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним. Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

Відповідно до статей 12, 33 Закону України «Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку».

Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») є реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом зміна боржника в зобов`язані.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України (спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Вказаний правовий висновок, релевантний з висновком Верховного Суду України у постанові від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962цс16.

Поряд з цим, статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобов`язань переходять обов`язки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше; у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відтак, вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку погасити заборгованість боржника повністю узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у погашенні заборгованості у разі смерті позичальника за рахунок спадкового майна, яке приймають у спадщину спадкоємці боржника.

Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.

Тобто у будь-якому разі виконання вимоги кредитора щодо погашення заборгованості, яку мав спадкодавець, не повинно зумовити погіршення майнового стану спадкоємця без одночасного отримання ним майнової вигоди у виді спадкового майна.

З огляду на викладені обставини, зокрема те, що ОСОБА_4 , якій на праві власності належало спірне майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , померла і її спадкоємцем є відповідач ОСОБА_2 (який подав заяву про прийняття спадщини) та ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, а відтак до останніх перейшли всі права та обов`язки за кредитним договором та договором іпотеки, встановивши відсутність виконання рішення суду про погашення заборгованості за кредитним договором, або здійснення одноразового платежу в рахунок задоволення вимог кредитора в межах вартості отриманого в спадщину майна, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки вищезазначеного нерухомого майна.

Вказане, зокрема, узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 липня 2022 року у справі №537/4780/18 (провадження №61-8721св21).

Водночас, враховуючи тимчасові обмеження, встановлені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії вказаного Закону не підлягає виконанню.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача 4434,50грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 11, 509, 526, 572, 575, 593, 598, 608, 626, 629, 1054, 1216-1218, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

З метою погашення на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (рахунок № НОМЕР_3 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, код 09807750 місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) заборгованості за кредитним договором № 0 від 05.04.2006 року у розмірі 8084 дол. США 35 цнт., з яких: - 6899,14 дол. США - заборгованість по кредиту, 185.21 дол. США - заборгованість по процентах, нарахованих по 04.03.2016 рік. звернути стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийнята у спадщину ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий 09.08.2002 року Староміським РВ УМВС України Вінницькій області, місце реєстрації АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 виданий 22.06.2002 року Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області, місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» (МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12) 4434.50 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору в рівних частинах.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 05.12.2023року.

Акціонерне товариство «Укрсиббанк», м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_6 .

Суддя: