Справа № 755/102/22
Провадження № 2/369/1501/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарях судового засідання Житар А.А., Варваровій М.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення суми авансу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.03.2023, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 538 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 24 630 грн. 00 коп., та інфляційні втрати у сумі 177 891, 66 грн., а всього 740 521,74 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилалась на те, що 09.09.2021 між сторонами був укладений попередній договір чи договір завдатку, за умовами якого вони домовилися про передачу права власності на земельні ділянки загальною площею 6,5 га, а саме: :07:002:5281 0,12 га; :07:002:5305 0,12 га; :07:002:5306 0,12 га; :07:002:5309 0,12 га; :07:002:5312 0,12 га, :07:002:5313 0,12 га; :07:002:5314 0,12 га; :07:002:5315 0,12 га; :07:002:5316 0,12 га; :07:002:5317 0,12 га; :07:002:5318 0,1616 га; :07:002:5339 0,0998 га; :07:002:5340 0,1004 га; :07:002:5356 0,0998 га; :07:002:5354 0,1103 га; :07:002:5343 0,11 га; :07:002:5342 0,11 га; :07:002:5341 0,11 га; :07:002:5344 0,105 га; :07:002:5345 0,1108 га; :07:002:5346 0,1108 га; :07:002:5347 0,1108 га; :07:002:5355 0, 1108 га; :07:002:5351 0,0955 га; :07:002:5350 0,0961 га; :07:002:5348 0,957 га; :07:002:5352 0,09 га; :07:002:5353 0,09 га; :07:002:5349 0,09 га; :07:002:5357 0,092 га; :07:002:5358 0,0927 га; :07:002:5361 0,12 га; :07:002:5366 0,1199 га; :07:002:5367 0,0974 га; :07:002:5368 0,09 га; :07:002:5359 0,0857 га; :07:002:5360 0,0864 га; :07:002:5373 0,0956 га; :07:002:5362 0,12 га; :07:002:5365 0,12 га; :07:002:5374 0,0702 га; :07:002:5369 0,0963 га; :07:002:5370 0,09 га; :07:002:5327 0,1304 га; :07:002:5326 0,1076 га; :07:002:5325 0,1066 га; :07:002:5333 0,116 га; :07:002:5334 0,1096 га; :07:002:5335 0,1092 га; :07:002:5336 0,1055 га; :07:002:5337 0,2078 га; :07:002:5332 0,1189 га; :07:002:5331 0,111 га; :07:002:5330 0,1076 га; :07:002:5329 0,1123 га; :07:002:5328 0,1131 га; :07:002:5363 0,12 га; :07:002:5364 0,1178 га; :07:002:5371 0,096 га; :07:002:5372 0,09 га - шляхом оформлення договору.

Відповідно до п. 2 Договору відповідач, як Продавець, отримав від позивача, як Покупця, в якості забезпечення виконання ним своїх зобов`язань за цим Договором грошові кошти в сумі 538 000,00 грн., що на момент укладання цього Договору по курсу Національного Банку України за 1 долар США складало еквівалент 20 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач (Продавець) був зобов`язаний подати документи на майно, які є необхідними для оформлення Договору. Усі необхідні правовстановлюючі документи для укладання договору продажу земельних ділянок.

Відповідно до п. 3.3. Договору Договір купівлі-продажу земельних ділянок сторони, як Продавець та Покупець, зобов`язувалися укласти не пізніше 09.10.2021.

У зв`язку із тим, що Договір купівлі-продажу земельних ділянок не був укладений, позивач звернулась до ОСОБА_4 з вимогою про повернення отриманих ним грошових коштів у сумі 538 000,00 грн., на що відповіді не отримала.

Відповідно до п. 2.1. Договору у випадку порушення Продавцем прийнятих на себе зобов`язань, Продавець зобов`язується компенсувати Покупцю подвійну суму завдатку.

Відповідно до п. 2.2. Договору у випадку порушенням Покупцем прийнятих на себе зобов`язань по договору завдаток у сумі (п. 2) переходить до Покупця.

Разом з тим, Сторони у додаткових умовах погодили не використовувати п. 2.2 та п. 2.1 цього Договору.

Так як відповідачем отримані ним від позивача грошові кошти у сумі 538 000 грн. повернуті не були, остання з метою захисту свого права та повернення своїх коштів змушена звертатись із цим позовом до суду.

Крім того, позивач вказала, що з викладених обставин та норм законодавства вбачається, що укладений 09.09.2021 між сторонами договір є нікчемним в силу вимог закону, так як при його укладенні не було дотримано вимоги про нотаріальне посвідчення договору.

Відтак, в силу приписів чинного законодавства передані позивачем на користь відповідача грошові кошти у сумі 538 000 грн., що за своєю суттю були авансом, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, як безпідставно отримані.

Тобто, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу 538 000 грн.

Наразі цей обов`язок відповідачем не виконано, що вказує на необхідність застосування приписів ст. 625 ЦК України, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача суми авансу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від цієї суми.

А отже, позивач вважала, що з відповідача на її користь за неправомірне користування чужими грошовими коштами слід стягнути станом на 19.03.2023, крім 538 000 грн., також 3% річних у сумі 24 630,08 грн. та інфляційні втрати у сумі 177 891,66 грн. (розрахунки цих сум додано до цієї заяви), а всього 740 521,74 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.01.2022 цю справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області для подальшого розгляду.

30.05.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області цю справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

16.03.2023 представником відповідача ОСОБА_4 було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідач зазначає, що зміст пункту договору суттєво відрізняється від його інтерпретації позивачем, викладеній в позовній заяві, дослівно: «Відповідно до пункту 2 Договору, Відповідач ОСОБА_4 як Продавець отримав від мене як Покупця в якості забезпечення виконання ним своїх зобов?язань за цим Договором грошові кошти в сумі 538000,00 грн».

Як вказує відповідач, в договорі не вказано, що позивач передала відповідачу зазначені кошти, як не вказано, що відповідач вказані кошти отримав.

Відповідач зазначає, що позивач не передавала і не зобов?язана була передавати відповідачу будь-які кошти при укладенні такого договору, тому прописаний пункт 2 договору був не конкретним.

Разом з цим, відповідач зазначає, що факт його підпису на примірнику договору не вказує про отримання ним коштів від позивача, а у тексті самого договору про отримання відповідачем грошових коштів від позивача не вказано.

Зі слів відповідача, листи, які направлялись позивачем відповідачу не свідчать про передачу останньому грошових коштів, а також договір, наданий позивачем в якості доказу отримання відповідачем від позивача грошових коштів в сумі 538000,00 грн, не являється належним доказом, так як не містить інформації про таке отримання.

Ухвалою суду від 31.03.2023 у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 адвоката Безпалюк Н.В. про забезпечення позову по справі було відмовлено.

Ухвалою суду від 10.04.2023 було закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 21.04.2023 було забезпечено позов, накладено арешт на належні на праві власності відповідачу земельні ділянки з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходяться: Київська область, Києво-Святошинський (наразі Бучанський) район, Шпитьківська сільська рада, а саме: кадастровий номер :07:002:5357, площа 0.092 га, номер запису про право власності 17425040; кадастровий номер :07:002:5358, площа 0.0927 га, номер запису про право власності 17425003; кадастровий номер :07:002:5359, площа 0.0857 га, номер запису про право власності 17424756; кадастровий номер :07:002:5360, площа 0.0864 га, номер запису про право власності 17424705; кадастровий номер :07:002:5361, площа 0.12 га, номер запису про право власності 17424668; кадастровий номер :07:002:5362, площа 0.12 га, номер запису про право власності 17424600; кадастровий номер :07:002:5363, площа 0.12 га, номер запису про право власності 17424577; кадастровий номер :07:002:5364, площа 0.1178 га, номер запису про право власності 17424552; кадастровий номер :07:002:5365, площа 0.12 га, номер запису про право власності 17424523; кадастровий номер :07:002:5366, площа 0.1199 га, номер запису про право власності 17424494; кадастровий номер :07:002:5367, площа 0.0974 га, номер запису про право власності 17424449. Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та кадастровим реєстраторам у Державному земельному кадастрі щодо зазначених земельних ділянок.

Ухвалою суду від 12.06.2023 було забезпечено позов, накладено арешт на належне на праві власності відповідачу майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер :12:003:5150, площею 0.0821 га, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька с/рада; земельну ділянку, кадастровий номер :12:003:5135, площею 0.2358 га, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Гореницька с/рада; 15/100 будівлі, загальною площею 657.4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :04:008:5002, площею 0.8 га, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Хотівська с/рада. Заборонено вчиняти будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та кадастровим реєстраторам у Державному земельному кадастрі щодо вказаного майна.

У судове засідання представник позивача з`явилася. Позов підтримала та просила суд задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 09.11.2023 з`явилася. Проти позову заперечую та прошу суд відмовити у його задоволенні.

Суд, з`ясувавши думку учасників справа, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09.09.2021 між сторонами був укладений попередній договір чи договір завдатку, за умовами якого вони домовилися про передачу права власності на земельні ділянки загальною площею 6,5 га, а саме: :07:002:5281 0,12 га; :07:002:5305 0,12 га; :07:002:5306 0,12 га; :07:002:5309 0,12 га; :07:002:5312 0,12 га, :07:002:5313 0,12 га; :07:002:5314 0,12 га; :07:002:5315 0,12 га; :07:002:5316 0,12 га; :07:002:5317 0,12 га; :07:002:5318 0,1616 га; :07:002:5339 0,0998 га; :07:002:5340 0,1004 га; :07:002:5356 0,0998 га; :07:002:5354 0,1103 га; :07:002:5343 0,11 га; :07:002:5342 0,11 га; :07:002:5341 0,11 га; :07:002:5344 0,105 га; :07:002:5345 0,1108 га; :07:002:5346 0,1108 га; :07:002:5347 0,1108 га; :07:002:5355 0, 1108 га; :07:002:5351 0,0955 га; :07:002:5350 0,0961 га; :07:002:5348 0,957 га; :07:002:5352 0,09 га; :07:002:5353 0,09 га; :07:002:5349 0,09 га; :07:002:5357 0,092 га; :07:002:5358 0,0927 га; :07:002:5361 0,12 га; :07:002:5366 0,1199 га; :07:002:5367 0,0974 га; :07:002:5368 0,09 га; :07:002:5359 0,0857 га; :07:002:5360 0,0864 га; :07:002:5373 0,0956 га; :07:002:5362 0,12га; :07:002:5365 0,12 га; :07:002:5374 0,0702 га; :07:002:5369 0,0963 га; :07:002:5370 0,09 га; :07:002:5327 0,1304 га; :07:002:5326 0,1076 га; :07:002:5325 0,1066 га; :07:002:5333 0,116 га; :07:002:5334 0,1096 га; :07:002:5335 0,1092 га; :07:002:5336 0,1055 га; :07:002:5337 0,2078 га; :07:002:5332 0,1189 га; :07:002:5331 0,111 га; :07:002:5330 0,1076 га; :07:002:5329 0,1123 га; :07:002:5328 0,1131 га; :07:002:5363 0,12 га; :07:002:5364 0,1178 га; :07:002:5371 0,096 га; :07:002:5372 0,09 га - шляхом оформлення договору.

Відповідно до п. 2 Договору Позивач, як Покупець, передає відповідачу, як Продавцю в якості забезпечення виконання нею своїх зобов`язань за цим Договором грошові кошти в сумі 538 000,00 грн., що на момент укладання цього Договору по курсу Національного Банку України за 1 долар США складало еквівалент 20 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 3.1. Договору відповідач (Продавець) був зобов`язаний подати документи на майно, які є необхідними для оформлення Договору. Усі необхідні правовстановлюючі документи для укладання договору продажу земельних ділянок.

Відповідно до п. 3.3. Договору Договір купівлі-продажу земельних ділянок сторони, як Продавець та Покупець, зобов`язувалися укласти не пізніше 09.10.2021.

У зв`язку із тим, що Договір купівлі-продажу земельних ділянок не був укладений, позивач звернулась до ОСОБА_4 з вимогою про повернення отриманих ним грошових коштів у сумі 538 000,00 грн., на що відповіді не отримала.

Відповідно до п. 2.1. Договору у випадку порушення Продавцем прийнятих на себе зобов`язань, Продавець зобов`язується компенсувати Покупцю подвійну суму завдатку.

Відповідно до п. 2.2. Договору у випадку порушенням Покупцем прийнятих на себе зобов`язань по договору завдаток у сумі (п. 2) переходить до Покупця.

Разом з тим, Сторони у додаткових умовах погодили не використовувати п. 2.2 та п. 2.1 цього Договору.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду повідомили, що бачили, як відповідач з іншим чоловіком приїздили на укладання спірного договору, як сторони знаходились у залі переговорів в будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , як позивач брала кошти із сейфа у розмірі 20 000 доларів США та після спілкування з відповідачем повернулась без коштів та поклала до сейфу попередній договір.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 , посвідченої приватним нотаріусом КМНО Скорик О.М. за реєстровим № 320 від 02.06.2023, відповідач отримав від позивача за спірним договором за купівлю належних йому земельних ділянок 20 000 доларів США в офісній будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

З листа ТОВ «Норвік Україна» № 41/06-23 від 01.06.2023 вбачається, що: ТОВ «Норвік Україна» є орендарем офісною будівлі за адресою АДРЕСА_2 , з правом передачі офісних приміщень в суборенду та наданням всього спектру експлуатаційних послуг суборендарям, а також несенням всіх витрат, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності будівлі офісного центру, в тому числі здійснення комплексу заходів у будівлі по забезпеченню недоторканості майна (охороні будівлі) тощо.

Охорона об`єкту шляхом несення чергування на стаціонарному посту та шляхом періодичного пересування навколо споруд об`єкту охорони та нагляду за ним із зовнішньої сторони, здійснення заходів контролю за дотриманням пропускного режиму, тощо, в т.ч. офісної будівлі за адресою АДРЕСА_2 , здійснюється силами та засобами залученою ТОВ «Норвік Україна» підрядної організації охоронної фірми ПП «Безан» (, ліцензія МВС України серія AB No594682 від 29.11.2011) на підставі Договору про охорону об`єкту № 01/ФОБ/Б-19 від 06.06.2019 (Договір про охорону об`єкту).

У межах своєї компетенції та обізнаності ТОВ «Норвік Україна» повідомляє, що ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є суборендарями та/або працівниками суборендарів будівлі офісного центру за адресою АДРЕСА_2 . Доступ працівників до орендованих офісних приміщень відбувається за графіком 24/7 через прохідну на першому поверсі на підставі іменних перепусток з використанням СКУД.

Особи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в офісному центрі за адресою АДРЕСА_2 в період робочого часу з 09:00 до 18:00 годин 09.09.2021.

З метою надання повної відповіді на поставлені в адвокатському запиті питання ТОВ «Норвік Україна», як замовник по Договору про охорону об`єкту, керуючись нормами Договору про охорону об`єкту, направив на адресу виконавця ПП «Безан» запит про надання інформації, яка може бути у володінні останнього, щодо можливого перебування на об`єкті охорони певних осіб, як клієнтів або відвідувачів суборендарів та їх працівників;

охоронною фірмою ПП «Безан» на запит ТОВ «Норвік Україна», на підставі листа № 31/05 від 31.05.2023 було надано інформацію щодо наявності зареєстрованих осіб таких, як ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , в журналі реєстрації - «Книга № 5 обліку відвідувачів на об`єкті: ТОВ «Норвік Україна», (м. Київ, вул. Жилянська, 101)», як таких, що відвідували будівлю офісного центру за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: дата і час прибуття відвідувачів - 09.09.2021, 11:30; ПІБ та назва установи (організації) відвідувача - ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; до кого прибув відвідувач, з якого питання - 4 поверх, до ОСОБА_3 , укладення договору та фінансових розрахунків; Прізвище супроводжуючого - ОСОБА_3 , Час вибуття відвідувача - 09.09.2021, 14:30; особи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як суборендарі та/або працівники суборендарів перебували в офісному центрі за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, в період робочого часу з 09:00 до 18:00 годин 09.09.2021.

З огляду на встановлені обставини у справі суд вважає за необхідне проаналізувати наступні правові норми та правові висновки Верховного Суду.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс не має забезпечувальної функції, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.

Отже, попередній договір укладається у такі й же формі, як і основний.

Частинами 1-3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Приписами ч. 1 ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 1 ст. 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У статті 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

За правовим висновком Верховного Суду України у справі за № 6-648цс16 нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009 № 9 визначено, що відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

За приписами статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Частинами 1-3 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Також ч. 2 ст. 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Частинами 1-2 ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З огляду на ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17 Судом було вказано на законність застосування вимог ст. 625 ЦК України у разі неправомірного користування чужими грошовими коштами.

Верховним Судом неодноразово, в тому числі й у постанові від 12.08.2020 у справі № 367/8159/16-ц, було вказано, що у разі недотримання вимог про нотаріальне посвідчення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна він є нікчемним в силу вимог закону і у разі отримання за цим договором його стороною коштів підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 711/5065/15-ц було зазначено, що:

- завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ст. 570 ЦК України);

- за змістом норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами;

- оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачкою грошова сума є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком;

- сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, не залежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору.

Отож, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти в розмірі 538 000,00 грн., що на момент укладання договору по курсу Національного Банку України за 1 долар США складало еквівалент 20 000,00 доларів США, які з огляду на зміст п. 2 спірного Попереднього договору чи договору завдатку, з якого вбачається, що позивач передає, а не зобов`язується передати відповідачу заявлені в Договорі кошти, були передані позивачем ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_4 в якості авансу за земельні ділянки загальною площею 6,5 га а саме:

:07:002:5281 0,12 га; :07:002:5305 0,12 га; :07:002:5306 0,12 га; :07:002:5309 0,12 га; :07:002:5312 0,12 га, :07:002:5313 0,12 га; :07:002:5314 0,12 га; :07:002:5315 0,12 га; :07:002:5316 0,12 га; :07:002:5317 0,12 га; :07:002:5318 0,1616 га; :07:002:5339 0,0998 га; :07:002:5340 0,1004 га; :07:002:5356 0,0998 га; :07:002:5354 0,1103 га; :07:002:5343 0,11 га; :07:002:5342 0,11 га; :07:002:5341 0,11 га; :07:002:5344 0,105 га; :07:002:5345 0,1108 га; :07:002:5346 0,1108 га; :07:002:5347 0,1108 га; :07:002:5355 0, 1108 га; :07:002:5351 0,0955 га; :07:002:5350 0,0961 га; :07:002:5348 0,957 га; :07:002:5352 0,09 га; :07:002:5353 0,09 га; :07:002:5349 0,09 га; :07:002:5357 0,092 га; :07:002:5358 0,0927 га; :07:002:5361 0,12 га; :07:002:5366 0,1199 га; :07:002:5367 0,0974 га; :07:002:5368 0,09 га; :07:002:5359 0,0857 га; :07:002:5360 0,0864 га; :07:002:5373 0,0956 га; :07:002:5362 0,12га; :07:002:5365 0,12 га; :07:002:5374 0,0702 га; :07:002:5369 0,0963 га; :07:002:5370 0,09 га; :07:002:5327 0,1304 га; :07:002:5326 0,1076 га; :07:002:5325 0,1066 га; :07:002:5333 0,116 га; :07:002:5334 0,1096 га; :07:002:5335 0,1092 га; :07:002:5336 0,1055 га; :07:002:5337 0,2078 га; :07:002:5332 0,1189 га; :07:002:5331 0,111 га; :07:002:5330 0,1076 га; :07:002:5329 0,1123 га; :07:002:5328 0,1131 га; :07:002:5363 0,12 га; :07:002:5364 0,1178 га; :07:002:5371 0,096 га; :07:002:5372 0,09 га.

Факт передачі коштів суд встановлює як змістом самого спірного Договору, так й сукупністю інших доказів: показами свідків, заявою ОСОБА_7 та листом ТОВ «Норвік Україна».

Крім того, спірний Договір повинен був бути в обов`язковому порядку посвідчений нотаріально, проте цього зроблено не було, що вказує на нікчемність цього правочину.

В силу вимог закону позивач має вимагати від відповідача повернення їй коштів, отриманих за нікчемним правочином, а також 3 % річних та інфляційні втрати, що передбачено ст. 625 ЦК України.

Доказів того, що відповідач повернув сплачені позивачем йому кошти за спірним правочином, суду надано не було.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку 3 % річних від простроченої суми, складає 24 630,08 грн., інфляційні втрати від прострочення повернення спірної суми складають 177 891,66 грн.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягненню з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 538 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 24 630 грн. 00 коп., та інфляційні втрати у сумі 177 891, 66 грн., а всього 740 521,74 грн.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 445,72 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 202-204, 215, 216, 220, 236, 536, 570, 625, 657, 1212, 1214 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 18, 19, 23, 30, 76-82, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення суми авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 538 000 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 24 630 грн. 00 коп., та інфляційні втрати у сумі 177 891, 66 грн., а всього 740 521, 74 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 7 445, 72 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду виготовлено 05.12.2023.

Суддя: Тетяна ДУБАС