Справа № 482/1315/23
Номер провадження 2/482/416/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Єфімової А.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, підписаним та поданим його представником адвокатом Дмитренко І.М. до ОСОБА_2 в якому просить визнати за ним право власності на 7/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку прийняли за законом він та його мати ОСОБА_4 (дружина спадкодавця) в розмірі частини кожному, як спадкоємці першої черги за законом, які фактично вступили в управління спадковим майном. Але свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 вони не оформляли та свідоцтва про право на спадщину не отримували. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку по АДРЕСА_1 і належав її покійному чоловіку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом та ОСОБА_2 , як спадкоємець який має право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України. Звернувшись до Новоодеської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно позивачу було роз`яснено, що йому не може бути видане таке свідоцтво, так як інший спадкоємець ОСОБА_2 не надав всіх необхідних документів для прийняття спадщини, а саме документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Але ОСОБА_2 зволікає з цим та не бажає отримувати свідоцтво про право на спадщину на свою частку у спадковому майні. У зв`язку з цим він не може реалізувати своє право на спадщину та розпорядитись своїм спадковим майном. Посилаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 позивачу належить право на спадкування 7/8 частин зазначеного житлового будинку, а право на спадкування 1/8 частини житлового будинку належить ОСОБА_2 , який відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України спадкує половину частки, яка б належала кожному зі спадкоємців у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) просив визнати за ним право власності на 7/8 часток житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за заповітом.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги позивача підтримує, просить суд про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та просить суд розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , яку прийняли за законом син спадкодавця - ОСОБА_1 та дружина спадкодавця ОСОБА_4 по кожному, як спадкоємці першої черги за законом, які фактично вступили в управління спадковим майном. Свої спадкові права вони не оформляли та свідоцтва про право на спадщину не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , який належав її покійному чоловіку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину після її смерті прийняли за заповітом позивач по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку згідно статті 1241 ЦК України.

У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу нотаріусом відмовлено з приводу відсутності документів підтверджуючих родинні відносини ОСОБА_2 зі спадкодавцем. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Згідно ст 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1ст. 1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 частка ОСОБА_1 у спадковому майні становить 7/8, а частка ОСОБА_2 становить 1/8.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 223, 259, 264, 265, 273, 280, 285 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя В.О. Баранкевич