Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4534/23
Провадження № 2/644/1573/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

У складі: головуючого судді Бугери О.В.,

За участю: секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

Позивачем, 05.07.2023 року, подано до суду відповідну позовну заяву про подовження строку на прийняття спадщини. Позивач просив суд подовжити йому термін на прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , впродовж трьох місяців після набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування позову зазначав, що померла його рідна тітка, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . За життя тітка склала на нього заповіт, інших спадкоємців немає. 07.04.2023 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено, у зв`язку із пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. Зазначав, що строк ним пропущений з поважних причин. Посилався на те, що п.3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4(чотири) місяці. Окрім того, він є особою з інвалідністю 2 групи безстроково, ветеран війни в Демократичній Республіці Афганістан, там отримав під час виконання бойового завдання у 1982 році контузію головного мозку, осколкове поранення голови, правої руки, тривалий час перебував без свідомості, внаслідок чого, часто хворіє, перебуває на стаціонарних лікуваннях, в тому числі з 20.02.2023 по 18.03.2023, а з 19.02.2023 року захворів та перебував на амбулаторному лікуванні до 31.03.203 року, стан здоров`я був тяжкий, після завершення амбулаторного лікування ще деякий час відчував слабкість, та після того, як став почувати себе дещо краще звернувся одразу до нотаріуса. Надав копії медичної документації.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просили в задоволенні позову відмовити, провести розгляд справи за їх відсутності. В обґрунтування відзиву представник посилався на те, що позивач звернувся до нотаріуса із пропуском півроку після встановленого шестимісячного строку на прийняття спадщини. Цей строк сплив 24.10.2022 року. Вважали, що наведені обставини позивачем не є на їх думку поважними, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Посилались на судову практику викладену в Постанові Пленуму Верховного Суду України, постановах Верховного Суду від 12.04.2021 року у справі №589/1863/13, від 09.11.2020 року у справі №420/1813/19, від 17.12.2021 року у справі №369/6254/19, від 27.06.2022 року у справі №202/1188/19 та від 26.10.2022 року у справі №522/17925/16, якими визначено необхідність дослідження поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, оцінку існування саме протягом цього часу істотних обставин, що перешкоджають прийняттю спадщини. Також посилались на суперечність ст.ст. 1270, 1272 ЦК України вимог п. 3 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164 щодо зупинення перебігу строку прийняття спадщини або відмови від її прийняття. Вважали, що позивач протягом суттєвого часу не вживав заходів, спрямованих на прийняття спадщини, не надсилав до нотаріальної контори заяви поштою, хоча така можливість передбачена, в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа може заводитись за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Оскільки позивачем не наведено причини, що вплинуло на створення для нього складних умов та не доведено фактів існування об`єктивних непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення відповідних дій, вважали, що позов є необґрунтованим. Крім того, надані суду виписки щодо перебування на лікуванні датовані 2023 роком, вже після спливу строку на подачу заяви, а також, в наданих до позову виписках зазначено, що позивач відмовився від госпіталізації та не перебував на стаціонарному лікуванні, що не може бути безумовною підставою для визначення додаткового строку, важливим в цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування позивача та ступінь захворювання. Посилались на відповідну постанову ВС від 27.02.2019 року у справі №399/553/17.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що в обґрунтування причин поважності пропуску строку на прийняття спадщини він посилається на збройну агресію, на те, що він вважав, що згідно до п. 3 Постанови КМУ №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, перебіг строку для подання заяви зупиняється на час воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Після смерті ОСОБА_2 він неодноразово телефонував нотаріусу ОСОБА_3 , яка на той час була за межами країни, вона запевнила його що строк подовжено, будучи людиною юридично необізнаною, він повністю був впевнений у відповіді нотаріуса. Пропустив строк у зв`язку із введенням на території країни військового стану та веденням бойових дій, у зв`язку із суперечливими положеннями норм закону щодо перебігу строку на прийняття спадщини, які декілька разів кардинально змінювались, що було непередбачуваним для нього, як спадкоємця, окрім того, у зв`язку із його тривалою хворобою, оскільки він є людиною з інвалідністю, та підтверджує його хворобливий стан наданими доказами. Посилався на позиції рішень Європейського Суду з прав людини, щодо дотримання принципу «якості закону», права на справедливий судовий розгляд, та те, що для вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Заперечень на відповідь на відзив відповідачем не подавалось.

Позивачем та його представником подано заяву про підтримання позовних вимог, проведення розгляду справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині 3статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

14.11.2019 року ОСОБА_2 склала заповіт, внаслідок своєї смерті зробила розпорядження: все її майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, на що буде мати право за законом, заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На нього покладає обов`язок здійснити ритуал поховання. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожої О.М., зареєстрований в реєстрі за №3-1599. Відомості про вчинений заповіт внесені до Спадкового реєстру за №65060244.

07.04.2023 року державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожою О.М. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини та не проживанням, не реєстрацією за місцем відкриття спадщини.

За даними Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори від 21.08.2023 року, наданими суду відповідно до ухвали, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена за номером справи №150/2023. Розпочата 07.04.2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 , що зареєстрований АДРЕСА_2 . За даними Спадкового реєстру інформація про інші спадкові справи відсутня. Відповідно до витягу з Спадкового реєстру про заповіти/спадкові договори, в реєстрі наявна інформація про вчинений заповіт 14.11.2019 року за №65060244. Заповіт чинний. За Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади станом на 24.04.2022 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстрованих осіб немає.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, строк для подачі заяви на прийняття спадщини спливав 24.10.2022 року, із заявою про прийняття спадщини позивач, як особа на ім`я якої складено заповіт померлою, звернувся 07.04.2023 року.

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який тривав на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався. З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, суд вважає, що у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому, пунктом 3постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Тобто, дійсно, є підтвердженими доводи позивача про те, що він в установлений законом строк, не подав заяву, оскільки вважав, що діють норми відповідної Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану.

Відповідно до копії довідки до Акта огляду МСЕК №187926 позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю 2 групи з 12.08.2014 року, безстроково, протипоказано тяжка фізична праця, рекомендовано спостереження невролога, лікування в умовах неврологічного відділення. Позивач у справі є особою з інвалідністю 2 групи, що має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, про що свідчить копія посвідчення серія НОМЕР_1 . Із змісту наданої суду копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого за період з 15.04.2021 року по 23.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з приводу органічного розладу особистості змішаного (травматичного, судинного) ґенезу. В супутніх діагнозах зазначено стійкі відділені наслідки закритої ЧМТ, 1982 року, контузія головного мозку ДРА). Постравматична дисметаболічна і дисциркуляторна атеросклеротична, гіпертонічна енцефалопатія 2 ст. з лікворно-гіпертензійним, вестибуло-атактичним, кохлеарним, стійким тривожно-невротичним синдромами, вазомоторними цефалгіями і частими вегето-судинними пароксизмами симпато-адреналового типу, помірним когнітивним зниженням. Цевірколюмбалгія на тлі поширеного полісегментарного остеохондрозу хребта, м`язово-тонічний варіант, виражений больовий синдром. Наслідки вогнепального поранення правого плеча (1982 рік), посттравматичний плескит справа з явищами резидуального парезу. ІХС, ст. стенокардія 2 ф.кл.. Атеросклеротичний кардіосклероз СН 2А ст. Гіпертонічна хвороба 2 ст. Цукровий діабет 2 тип. Хр. Гастрит, коліт. Хворий був виписаний по закінченню курсу лікуванні без стабільної динаміки, суб`єктивного поліпшення. Наростає психоорганічна симптоматика. Зберігається головний біль, постійний шум і дзвін у вухах, запаморочення, напади з підвищенням артеріального тиску, перебої в ділянці серця, погіршення пам`яті. Рекомендовано спостереження невропатолога, психіатра, контроль АД, медикаментозне лікування.

Позивач зазначав, що він неодноразово проходив курси лікування, стан його здоров`я не покращувався. Він є особою з інвалідністю, його стан потребує постійного спостереження, медикаментозного лікування, про це свідчить копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого за період з 15.04.2021 року по 23.04.2021 року.

Окрім того, в 2023 році, позивач, в черговий раз, перебував спочатку на стаціонарному лікуванні, після виписки без покращення, перебував на амбулаторному лікуванні, на момент завершення лікування потреба в медикаментозному лікуванні та спостереженні не відпала, про що свідчать надані витяги з медичної картки позивача.

За даними дослідженої копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, в період з 20.02.2023 року по 18.03.2023 року позивач перебував на лікуванні із діагнозом стійкі віддалені наслідки закритої черепно-мозкової травми (контузія головного мозку 1982 рік). Постравматична дисметаболічна і дисциркуляторна атеросклеротична, гіпертонічна енцефалопатія 2 ст. з лікворно-гіперт. Семантичний кардіосклероз СН2А ст., цукровий діабет 2 типу. В період перебування на лікуванні надана медикаментозна допомога, стан хворого не покращився, направлений на консультацію до невролога, повторно.

В період з 19.03.2023 року по 31.03.2023 року відповідно до другої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, позивач перебував на лікуванні з діагнозом гостра не госпітальна двобічна пневмонія ДН ст, обструктивний сіндром, гіпертонічна хвороба 2 ст., атеросклеротичний кардіосклероз, стенокардія 2 ф. кл., цукровий діабет 2 типу, середньої тяжкості. Проводилось медикаментозне лікування.

Тобто, посилання позивача на незадовільний, нестабільний стан здоров`я, в ході розгляду справи було підтверджено, протягом тривалого часу позивач є особою з інвалідністю 2 групи, потребує постійного спостереження, проходження лікування, стан його здоров`я не поліпшується. Відповідно до досліджених двох витягів з медичної картки вбачається, що в період з 20.02.2023 року по 31.03.2023 року позивач перебував на лікуванні, більше ніж місяць, та стан здоров`я не покращився.

Посилання сторони відповідача на постанову Верховного Суду № 676/47/21 від 25.01.2023, в якій надано оцінку пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в якій зазначено, що вона суперечить статтям 1270,1272 Цивільного кодексу України, а тому не підлягає застосуванню, судом не приймається до уваги, оскільки предметом даного спору є не питання щодо зупинення перебігу процесуального строку для прийняття спадщини, а з`ясування обставин, які перешкоджали позивачеві прийняти спадщину у встановлений законом строк, серед яких позивач зазначив й наявність цієї постанови КМУ.

Також, суд враховує, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт на ім`я позивача, а згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справ № 6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Тому, суд враховує, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним та надані позивачем докази в їх сукупності, свідчать про поважність причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, наявний заповіт на ім`я позивача, та законодавець встановивши 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, не мав на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1221, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном в 3 (три ) місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлений та проголошений 04.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований АДРЕСА_2 .

Представник позивача адвокат Склярук Тамара Яківна, ЮК Орджонікідзевського району м. Харкова, адреса для листування проспект Архітектора Альошина, 7, м. Харків, на підставі ордеру, свідоцтва, договору про надання правової допомоги від 01.07.2023 року.

Відповідач Харківська міська рада, , що розташовано майдан Конституції, будинок 7, в м.Харкові.

Головуючий: суддя О.В. Бугера