Провадження № 4-с/202/55/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська Доценко С.І., за участю секретаря судового засідання Тарасової К.О., представника позивача Іваненкової Н.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Омельченка Сергія Юрійовича (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Б.Хмельницького, буд. 11), заінтересована особа ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2023 року заявник звернулася до суду з вищевказаною скаргою, в якій оскаржує постанови державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №72377656 про призначення проведення виконавчих дій, а саме, постанову яка була винесена 29.08.2023 року, дві постанови від 06.09.2023 року , та постанови від 26.09.2023 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що постанови державного виконавця складені безпідставно. Боржник не була належним чином повідомлена про виконавчі дії. Постанови складені без достатніх правових підстав. На момент складання постанови від 26.09.2023 року стягував перестав бути батьком дитини відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду.

Державний виконавець в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та зазначив, що боржник в належний спосіб була повідомлена про виконавчі дії, але ж без поважних причин не виконала. Представник заявника повідомляла про обмежувальний припис і про те, що є судове рішення Дніпровського апеляційного суду, яким стягувача виключено із актового запису про народження дитини. Але ж рішення, на підставі якого проводяться виконавчі дії не було скасовано, виконавчий лист не був відкликаний, а т ому воно підлягало виконанню. При повторному невиконанні виконавчих дій без поважних причин на боржника було складено оскаржувану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 26.09.2023 року та закінчено виконавче провадженням у зв`язку із направленням до поліції повідомлення за притягнення її до кримінальної відповідальності.

Заінтересована особа підтримав позицію державного виконавця, пояснив, що він є стягувачем за цим виконавчим провадженням. Підтвердив, що боржник відмовляється виконувати вимоги державного виконавця і рішення суду. Не надає йому можливості бачитись та спілкуватись з дитиною.

Вислухавши позицію осіб, що приймали участь в розгляді скарги, та ознайомившись з доказами, доданими учасниками судового розгляду, суд вважає, що їх недостатньо для вирішення чи відповідали оскаржувані постанови вимогам закону.

Так, при вирішенні питання, щодо законності постанов державного виконавця чи був додержаний порядок виконання зазначеної категорії рішень, передбачений ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження» та чи були підстави для винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 26.09.2023 року, ні державним виконавцем, ні сторонами виконавчого провадження не надано докази на підтвердження того, що передувало винесенню постанови від 26.09.2023 року. А саме чим підтверджено невиконання боржником судового рішення без поважних причин більше одного разу, що є обов`язковою умовою для складання постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника в керуванні транспортним засобом. Сама постанова від 26.09.2023 року містить лише констатування того що 02.08.2023 року боржник повторно не виконала без поважних причин рішення суду, без посилання на обставини, коли це мало місце раніше, для визначення повторності.

Відповідно до вимог ст.64-1 Закону «Про виконавче провадження» якщо рішення не виконано без поважних причин або з порушенням строків, то державним виконавцем складаються акти про невиконання судового рішення без поважних причин, які не надані до суду при розгляді справи.

Додержання державним виконавцем процедури складання актів і аргументування повторності невиконання рішення без поважних причин, є обов`язковою умовою для з`ясування і оцінки причин цього невиконання.

Таким чином, суд вважає, що без надання державним виконавцем доказів повторності невиконання боржником судового рішення без поважних причин, суд не може зробити висновок про законність постанов державного виконавця.

Відповідно до вимог ст.244 ЦПК України, якщо під час ухвалення рішення виникає потреба з`ясувати будь-яку обставину шляхом повторного допиту свідків або вчинення певної процесуальної дії, суд, не приймаючи рішення, постановляє ухвалу про поновлення судового розгляду.

Тому, для з`ясування цих додаткових обставин, суд вважає за необхідне поновити судовий розгляд для з`ясування цих обставин

Керуючись ст. 244 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити судовий розгляд для з`ясування та підтвердження доказами наявності повторного невиконання боржником без поважних причин рішення у виконавчому провадженні №72377656, що стало підставою для винесення постанови державного виконавця 26.09.2023 року.

Витребувати у державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Омельченка Сергія Юрійовича належним чином завірені акти невиконання боржником ОСОБА_1 без поважних причин судового рішення, що стали підставою для винесення постанови державного виконавця від 26.09.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Доценко