ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9412/23 Справа № 215/4393/23 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М.О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді - Тимченко О.О.,

суддів - Зубакової В.П.,Остапенко В.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Юрченко Г.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 215/4393/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина при виконанні трудових обов`язків,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», в інтересах кого діє ОСОБА_2 ,

на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року, (суддя Камбул М.О.), ухваленого в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 06 вересня 2023 року -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що вона є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працював на підприємстві відповідача на посаді помічника машиніста тепловоза, мав загальний стаж роботи 5 років, та ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання своїх трудових обов`язків внаслідок нещасного випадку - помер. Згідно акту форми Н-1 з ОСОБА_1 стався нещасний випадок 03 квітня 2023 року о 3 годині 40 хвилини, та відповідно до якого смерть наступила від сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок з переломами кісток скелету, забоєм внутрішніх органів, внутрішньочерепною травмою, яка ускладнилась шоком, що підтверджується як макроскопічними даними при розтині трупу так і даними додаткових методів дослідження та медичної документації: вид події: транспортна подія на залізничному транспорті; у відповідності до пункту 7 причини настання нещасного випадку: основна - організаційна причина - недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл; супутні: технічна: - незадовільний технічний стан транспортних засобів загального користування, незадовільний технічний стан виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, території; організаційна причина - невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкції з охорони праці. Зазначає, що внаслідок смерті сина, нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв`язку із смертю близької людини, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Таким чином, втрата сина призвела до сильного душевного болю та глибоких моральних страждань, нервового потрясіння, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу та психологічному дискомфорті. Вважає, що смертю сина їй завдано моральну шкоду.

Просить стягнути з ПрАТ «Північний ГЗК»на її користь в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди, завданою смертю сина при виконанні трудових обов`язків, у розмірі 500 000,00 грн., без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з ПрАТ«Північний ГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 450 000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору.

Судове рішення мотивоване тим, що визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує вину самого потерпілого ОСОБА_1 , допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальму, чим порушив п.п.3.22.5 розділу 3 Інструкції з охорони праці №05.223-22 «Для помічника машиніста тепловоза на вивезенні руди, помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах, помічника машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах, помічника машиніста тепловоза УЗТ, що призвело до нещасного випадку та його загибелі. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю сина, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 450 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, представник відповідача ПрАТ «Північний ГЗК» просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Представник відповідача в апеляційній скарзі посилається на те, що не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями-бездіяльністю підприємства та завданою моральною шкодою. Також, судом першої інстанції не враховано, що нещасний випадок стався також з вини інших осіб - ТОВ «Промконтинет-КР», ТОВ «Донпромтранс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці та відносно даного факту нещасного випадку триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 03 квітня 2023 року за ч. 2 ст. 272 КК України. Наразі остаточно не встановлено винних осіб, тому вважає позовні вимоги до ПрАТ «Північний ГЗК» передчасними. Не погоджується з розміром моральної шкоди, вважає його завищеним. У разі залишення рішення суду без змін, просить змінити, зазначивши, що стягнення моральної шкоди відбувається з утриманням податків та інших обов`язкових платежів із суми моральної шкоди

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ПрАТ «Північний ГЗК» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , матір`ю якого в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , записано ОСОБА_1 (а.с. 6).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 576 (а.с. 5).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 03.04.2023 о 03-40 год. на ПрАТ «ПівнГЗК», обставини, за яких стався нещасний випадок: з 19-40 год. до 19-55 год. начальник зміни ПрАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_6 видав наряд машиністу тепловоза ОСОБА_8 та помічнику машиніста тепловоза ОСОБА_1 на обслуговування тепловоза ТЕМ-2 госп. №81, виконання маневрової роботи на залізних станціях УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК», навантаження готової продукції по рудозбагачувальної фабрики №1, рудозбагачувальної фабрики №2 та цеху виробництв окатишів №2, виконання господарчих робіт на коліях станцій УЗТ.

З 20-00 год. до 20-30 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_1 виконали прийом зміни на тепловозі ТЕМ-2 госп. №81, який знаходився на третій колії залізничної станції «Навантажувальна» ПрАТ «ПівнГЗК»: оглянули стан обладнання, зробили відповідні записи в книзі прийому-здавання зміни та доповіли про готовність диспетчеру зміни залізничної станції «Навантажувальна» ОСОБА_9 .

З 21-00 до 23-00 год. виконували маневрову роботу по залізничній станції «Концентратна», яка полягала у формуванні партії напіввагонів для відправлення на залізничну станцію «Навантажувальна». О 23-00 год. рухомий склад, сформований з тепловоза ТЕМ-2 госп.№81 та 38 навантажених напіввагонів було відправлено на залізничну станцію «Навантажувальна». О 23-30 год. рухомий склад було доповнено 17 навантаженими напіввагонами , та о 00-30 год. рухомий склад було відправлено на залізничну станцію «Терни» АТ «Українська залізниця». Після повернення з залізничної станції «Терни» з 01-00 год. до 03-00 год. тепловоз ТЕМ-2 госп. №81 виконував маневрову роботу по залізничним станціям «Концентратна» та «Навантажувальна» по перестановці напіввагонів.

Згідно пояснювальної записки машиніста тепловоза ОСОБА_8 та розшифровкою запису переговорів: приблизно о 03-30 год. після повернення тепловоза резервом зі станції «Концентратна» на станцію «Навантажувальна», він отримав команду по радіозв`язку від диспетчера ОСОБА_9 на перестановку п`яти порожніх напіввагонів під обробку вантажника ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» з колії №8 станції на колію № 5, які знаходились там в очікуванні проведення маневрової роботи.

О 3-30 год. після причеплення тепловоза ТЕМ-2 госп.№81 до складу 5 напіввагонів по колії №8 помічник тепловоза ОСОБА_1 з`єднав гальмівні рукава тепловоза в першого напіввагона, прибрав гальмівні башмаки, якими був закріплений маневровий склад, повернувся в кабіну керування тепловозом та доповів машиністу про відсутність можливості огляду проведення огляду вагонів на предмет безпеки руху та збереження рухомого складу тому що узбіччя колії № 8 глиняне і у зв`язку із дощем стало важкопрохідним. Локомативна бригада прийняла рішення оглянути вагони за стрілочним переводом №22, після чого ОСОБА_8 спрямував рухомий склад по приготованому маршруту залізничної колії №8 за стрілочний перевід № 22.

Під час проїзду по стрілочному переводу № 22 ОСОБА_8 зупинився, а ОСОБА_1 зійшов з локомотива зі сторони помічника машиніста, тим часом машиніст продовжив ведення рухомого складу за стрілочний перевід №22.

Згідно з розшифровкою запису переговорів о 03 год. 34 хв. 02 с. помічник подав команду машиністу по радіозв`язку про відстані, на яку необхідно заїхати за стрілочний перевод №22 «8 один», що означало, що рухомий склад повинен заїхати за стрілочний перевід №22 відстань, яка дорівнює одному напіввагону. О 03 год. 34 хв. 15 с. склад заїхав за стрілочний перевод №22, помічник машиніста ОСОБА_1 продублював по радіозв`язку знаходження рухомого складу за стрілочним переводом -«Сургуч 81 за 22-ю заехали», машиніст зупинив рухомий склад. В той же час, диспетчер зміни ОСОБА_9 по радіозв`язку повідомила про готовність маршруту від стрілочного переводу №22 на залізничну колію №5 «на пітм готов Сургуч 81».

О 03 год. 34 хв. 19 с., помічник машиніста тепловоза по радіозв`язку дав дозвіл ОСОБА_8 на осаджування рухомого складу в бік залізничної колії №5 «пятий. Осаживай 81». О 03 год. 35 хв. 20 с. машиніст здійснив осаджування маневрового складу вагонами вперед. О 03 год. 35 хв. 30 с. ОСОБА_8 під час руху потягу від стрілочного переводу в бік залізничної колії № 5 відчув різкий поштовх рухомого складу, прийняв заходи до гальмування, зійшов з локомотива і направився в бік напіввагонів, так як з кабіни обзору вагонів не було.

Приблизно о 03-40 год., підійшовши до хвостового напіввагону №57447229 ОСОБА_8 побачив, що хвостовий напіввагон перекинувся набік, помічника машиніста при цьому ніде не було видно, машиніст кликав ОСОБА_1 , але той не відповідав. ОСОБА_8 зателефонував начальну зміни ОСОБА_6 та доповів, про те що сталося. На місце події були викликані рятівники ДВГЗ ДСНС України, та о 12-55 год. рятівники за допомогою двох вантажопідйомних кранів на залізничному ходу був піднятий кузов перекинутого напіввагону, вилучено тіло потерпілого ОСОБА_1 та передано працівникам поліції (а.с. 7-18).

Відповідно до висновку комісії у Акті Н-1 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особи які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: ОСОБА_3 - директор ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», порушив вимоги п. 1.3 глави 1 розділу Х, п. 2.2 глави 2 розділу Х Правил експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затверджених наказом Міністерства промислової політики України від 15.02.2010. №70 та Договором підряду від 15.06.2022 №406 між ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» та додатком №1 до Договору пілряду, будучи особою, відповідальною за якість виконаного технічного огляду вагонів оглядачами-ремонтниками, не організував роботу по технічному огляду напіввагонів перед подачею їх під навантаження ПрАТ «ПівнГЗК», а також порушив вимоги п. 8.1 глави 8 НПАОП 27.5-1.13-79 «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. ОСОБА_4 - начальник дільниці ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», порушив вимоги п. 1.3 глави 1 розділу Х, п. 2.2 глави 2 розділу Х Правил експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затверджених наказом Міністерства промислової політики України від 15.02.2010. №70 та Договором підряду від 15.06.2022 №406 між ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» та додатком №1 до Договору підряду, будучи особою, відповідальною за якість виконаного технічного огляду вагонів оглядачами-ремонтниками, не організував роботу по технічному огляду напіввагонів перед подачею їх під навантаження ПрАТ «ПівнГЗК», а також порушив вимоги п. 8.1 глави 8 НПАОП 27.5-1.13-79 «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. ОСОБА_5 - майстер ТОВ «ДНОПРМТРАНС»,не виконав у встановлені терміни заходи необхідні для усунення виявлених несправностей, не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства відповідно до технічних вимог , які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу, не здійснив своєчасно виконання виробничих завдань з поточного обслуговування та ремонту верхньої будови колії. ОСОБА_6 - начальник зміни УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК» допустив до експлуатації напіввагони, які мали несправності: перекіс кузова та порушення величини зазорів ковзунів, не здійснив контроль за ходом підготовки вагонів. ОСОБА_7 - начальник станції ЦЗЗТ УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК», не контролював виконання термінів усунення виявлених несправностей колійного господарства згідно акту проведеного комісійно-місячного огляду працівниками підрядних організацій, не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. ОСОБА_8 - машиніст тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК» допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальм. ОСОБА_1 - помічник машиніста тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК», порушив п.п.3.22.5 розділу 3 Інструкції з охорони праці №05.223-22 «Для помічника машиніста тепловоза на вивезенні руди, помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах, помічника машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах, помічника машиніста тепловоза УЗТ, допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальм (а.с. 23-25).

З Акту Н-1 вбачається, що згідно листа КРВКЗ «ДОБ СМЕ» ДОР» від 15.05.2023 №371: «Смерть його настала від несумісної з життям сполученої тупої травми голови, тулубу та кінцівок з множинними переломами та розтрощенням кісток скелету, ушкодження внутрішніх органів. Згідно з МКХ - код основної причини смерті - Т04 .8. Код зовнішньої причини захворюваності та смертності - W23 . При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти не виявлені.» (а.с. 19).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», в інтересах кого діє ОСОБА_2 , задоволенню не підлягають.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує вину самого потерпілого ОСОБА_1 , допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальму, чим порушив п.п.3.22.5 розділу 3 Інструкції з охорони праці №05.223-22 «Для помічника машиніста тепловоза на вивезенні руди, помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах, помічника машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах, помічника машиніста тепловоза УЗТ, що призвело до нещасного випадку та його загибелі. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю сина, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 450 000,00 грн.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування ПрАТ «Північний ГЗК» моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю сина, який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З аналізу змісту статті 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.

Згідно частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю .

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вказані підстави відповідальності відповідача за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_1 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

В зв`язку з вищевикладеним колегія судів не бере до уваги доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про те, що відповідач протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного висновку на виробництві не вчиняв.

Відповідно до висновку комісії у Акті Н-1 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особи які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: ОСОБА_3 - директор ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», порушив вимоги п. 1.3 глави 1 розділу Х, п. 2.2 глави 2 розділу Х Правил експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затверджених наказом Міністерства промислової політики України від 15.02.2010. №70 та Договором підряду від 15.06.2022 №406 між ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» та додатком №1 до Договору пілряду, будучи особою, відповідальною за якість виконаного технічного огляду вагонів оглядачами-ремонтниками, не організував роботу по технічному огляду напіввагонів перед подачею їх під навантаження ПрАТ «ПівнГЗК», а також порушив вимоги п. 8.1 глави 8 НПАОП 27.5-1.13-79 «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. ОСОБА_4 - начальник дільниці ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР», порушив вимоги п. 1.3 глави 1 розділу Х, п. 2.2 глави 2 розділу Х Правил експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств, затверджених наказом Міністерства промислової політики України від 15.02.2010. №70 та Договором підряду від 15.06.2022 №406 між ПрАТ «ПівнГЗК» та ТОВ «ПРОМКОНТИНЕТ-КР» та додатком №1 до Договору підряду, будучи особою, відповідальною за якість виконаного технічного огляду вагонів оглядачами-ремонтниками, не організував роботу по технічному огляду напіввагонів перед подачею їх під навантаження ПрАТ «ПівнГЗК», а також порушив вимоги п. 8.1 глави 8 НПАОП 27.5-1.13-79 «Правил безпеки на залізничному транспорті підприємств системи Мінчормету СРСР», не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. ОСОБА_5 - майстер ТОВ «ДНОПРМТРАНС»,не виконав у встановлені терміни заходи необхідні для усунення виявлених несправностей, не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства відповідно до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу, не здійснив своєчасно виконання виробничих завдань з поточного обслуговування та ремонтуверхньої будови колії. ОСОБА_6 - начальник зміни УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК» допустив до експлуатації напіввагони, які мали несправності: перекіс кузова та порушення величини зазорів ковзунів, не здійснив контроль за ходом підготовки вагонів. ОСОБА_7 - начальник станції ЦЗЗТ УЗТ ПрАТ «ПівнГЗК», не контролював виконання термінів усунення виявлених несправностей колійного господарства згідно акту проведеного комісійно-місячного огляду працівниками підрядних організацій, не забезпечив утримання рухомого складу, обладнання, пристроїв і споруд залізничного господарства до технічних вимог, які забезпечують безпеку обслуговуючого персоналу. ОСОБА_8 - машиніст тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК» допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальм. ОСОБА_1 - помічник машиніста тепловоза ЦЗЗТ УЗТ «ПрАТ «ПівнГЗК», порушив п.п.3.22.5 розділу 3 Інструкції з охорони праці №05.223-22 «Для помічника машиніста тепловоза на вивезенні руди, помічника машиніста тепловоза на вивезенні гірничої маси в кар`єрі та на відвалах, помічника машиніста тепловоза на маневрових та господарчих роботах, помічника машиніста тепловоза УЗТ, допустив пересування рухомого складу без включення і випробування гальм (а.с. 23-25).

Син позивачки загинув на виробництві в робочий час та на території підприємства відповідача, також вина потерпілого та інших осіб в настанні нещасного випадку не є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, однак вказані обставини можуть бути враховані при визначенні її розміру.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачці у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, втрата сина призвела до сильного душевного болю та глибоких моральних страждань, нервового потрясіння, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу та психологічному дискомфорті позивачки.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачці.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивачки з рідною людиною.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 450 000 грн., суд врахував характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю сина, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я , у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами.

Доводи апеляційних скарг стосовно того, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди в сумі 450 000,00 грн необґрунтований належним чином, є безпідставними, оскільки, фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують. Крім того, чинним законодавством не передбачено будь-яких методик розрахунку при визначенні розміру моральної шкоди. Розмір визначається у кожному конкретному випадку окремо, а тому колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача та відповідача на судову практику з розгляду подібних справ.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Доводи апеляційної скарги відповідача, про те, що судом першої інстанції не було враховано при винесенні судового рішення питання щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

У пункті 163.1 статті 163 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом (пункт164.1 статті 164 ПК Українита підпункт 164.1.1 цього пункту).

Відповідно до пункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», який набрав чинності 23 травня 2020 року, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю , а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

У попередній редакції зазначена норма права передбачала, щодо загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Тобто з 23 травня 2020 року пункт «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України доповнено словами «а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом».

Колегія суддів зауважує, що застосування сполучника «а також» підтверджує, що згаданий перелік був доповнений новою нормою права, яка не змінює зміст інших складових частин пункту «а» підпункту164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

Граматичне та системне тлумачення зазначеного пункту ПК України у чинній редакції дозволяє зробити висновок, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються: 1) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди;2) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди життю та здоров`ю; 3) суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, як до 23 травня 2020 року, так і чинним податковим законодавством передбачається, що стягнуті за рішенням суду суми на відшкодування шкоди життю та здоров`я не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 180/377/20 (провадження № 61-1св21).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 21 червня 2022 року у справі № 599/645/21 (провадження № 61-18490св21) викладено висновок про застосування нової редакції підпункту «а» підпункту164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України в частині оподаткування сум відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, що компенсується, зокрема її батькам, згідно з яким такі суми не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податку.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. Отже, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційних скарг немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг відсутні, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційні скарги залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», в інтересах кого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко

Повний текст судового рішення складено 19 грудня 2023 року.

Головуючий О.О. Тимченко