Справа № 276/2271/23
Провадження по справі №2/276/469/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання: Ігнатенко О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України , цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Іршанської селищної ради про позбавлення батьківських прав -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, 31 серпня 2010 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. В період спільного проживання у них народилася дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.12.2020 року шлюб між ними було розірвано і з того часу дочка проживає із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дошлюбне - ОСОБА_1 . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 року стягнуто з відповідача, на її користь, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного судового рішення про стягнення аліментів 07.04.2021 року Хорошівським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3. Однак, відповідач не виконує рішення суду та не сплачує аліменти утримання дочки. Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявив, заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не забезпечує необхідні харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. Дитина перебуває на повному її утриманні у зв'язку із чим позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить суд: позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 16 листопада 2023 року, відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання, встановлено відповідачу строку для подання відзиву.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відповідно статті 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Третя особа, орган опіки та піклування Іршанської селищної ради, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідно статті 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву у якій просила розглядати справу без участі їх представника та не заперечувала проти задоволення позову.

У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 04.01.2011 року виконкомом Іршанської селищної ради Володарсько-Волинського району Житомирської області її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.12.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Із Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/007787442 від 27.09.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Як слідує із рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.02.2021 року з відповідача, стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

07.04.2021 року Хорошівським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа №276/1206/19 виданого 06.04.2021 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області.

Згідно довідки про неотримання аліментів №1918/15797 від 19.09.2023 року виданою Хорошівським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зазначено, що ОСОБА_1 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 17.07.2019 року по 01.09.2023 року.

Із копії акту від 22.09.2023 року, слідує, що ОСОБА_3 навчається у 7-Б класі Іршанського ліцею Житомирської області. Батько ОСОБА_2 , за період навчання доньки в школі жодного разу не відвідував батьківськи збори, не цікавиться навчанням доньки і поведінкою ОСОБА_3 , не спілкується з учителями. Мати, ОСОБА_1 , сама займається вихованням доньки.

Відповідно копією акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини №215/02-41 виданою Іршанською селищною радою, за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 2010 р.н., для дитини створені належні умови проживання, зі слів сусідів позивача, батько дитини ОСОБА_2 за даною адресою не проживає , мати сама займається вихованням дитини, яка знаходиться на повному її утриманні.

Рішенням виконавчого комітету Іршанської селищної ради №213 від 29.11.2023 року, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.

Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.

Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року).

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.».

Суд приймає до уваги, що вихованням, розвитком і утриманням малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним висновком органу опіки та піклування Іршанської селищної ради.

Відомостей про те, що відповідач намагається належним чином виконати свої батьківські обов`язки суду надано не було.

Суд враховує той факт, що 12.12.2023 року ОСОБА_2 надав до суду заяву про визнання позовних вимог про позбавлення його батьківських прав відносного його малолітньої дочки і просив розглянути справу за його відсутності.

За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 буде відповідати інтересам дитини щодо отримання належного утримання та виховання у зв`язку із чим, вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. відповідно до квитанції

№ від 02.11.2023 року.

Оскільки відповідач позов визнав, то з державного бюджету на користь позивача підлягає поверненню 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову до суду суми судового збору, тобто кошти в сумі 536,80 грн., а решта суми судового збору, тобто кошти в сумі 536,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статями 150, 155, 164, 166, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, статями 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Іршанської селищної ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., сплачений нею відповідно до квитанції № від 02.11.2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа:Орган опіки та піклування Іршанської селищної ради, адреса місцезнаходження: смт. Іршанськ, вул. Гулія, 7 Коростенського району Житомирська область, .

Суддя А.М. Збаражський