Справа №524/3427/20
Провадження №2/524/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Гонтаря В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 правонаступником якої є ОСОБА_4 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ЖИТЛОБУД» про зобов`язання виконати умови договорів, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.06.2012 між ТОВ «МЖК ЖИТЛОБУД» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, предметом яких були майнові права на квартиру та гараж.

За умовами договору купівлі-продажу прав вимоги квартира мала наступні характеристики: трикімнатна квартира № 20 секц. 1, поверх 8 , загальна проєктна площа 105,79 кв.м.. Гараж мав такі характеристики: секція 1, гараж № НОМЕР_1 , поверх перший, загальна площа 21,70 кв.м..

Позивач виконала свій обов`язок та сплатила 100% вартості майнових прав на квартиру та гараж. На підставі судового рішення за позивачем було визнано майнові права на трикімнатну квартиру та гараж. Під час розгляду справи судом було встановлено, що квартира змінила свої характеристики та є двокімнатною із загальною площею 96 кв.м.. Крім того, позивачу стало відомо про те, що гараж було продано у 2016-2017 роках, незважаючи на факт повної оплати та діючий договір купівлі-продажу майнових прав. Вважає, що зміна відповідачами технічних характеристик квартири в односторонньому поряду є порушенням умов договору.

Просила врахувати, що відповідно до висновку експерта, зміна технічної характеристики квартири є можливою.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві ТОВ «МЖК ЖИТЛОБУД» зазначило, що проти задоволення позову заперечує. Просило врахувати, що відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав фактична площа квартири може не відповідати проєктній, що свідчить про те, що умови договору відповідачем порушені не були. Крім того, під час розгляду справи №524/39/18 позивачу було запропоновано змінити перегородку для перетворення квартири на трикімнатну, однак позивач відмовився. Станом на день розгляду справи спірний гараж було передано у власність іншій особі.

В судовому засіданні представник ТОВ «МЖК ЖИТЛОБУД» проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

ТОВ «НВіФ ««ВІЛП» відзив не подало.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Третя особа в судове засідання не з`явилась, пояснень не подала.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

18 грудня 2020 року закрито підготовче провадження.

21 липня 2021 року зупинено провадження у справі для встановлення кола спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

10 січня 2022 року поновлено провадження по справі та залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

23 листопада 2022 року подано заяву про уточнення позовних вимог.

10 лютого 2023 року зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП» та Товариство з обмеженою відповідальністю «МЖК ЖИТЛОБУД» виконати умови ухвали судді від 09.06.2020.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

03.07.2019 Автозаводський районний суд м.Кременчука ухвалив рішення по справі № 524/39/18 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «МЖК «Житлобуд» та ТОВ «Наукова виробнича інноваційна фірма «ВіЛП» про визнання права власності на майнові права.

Судом було визнано за ОСОБА_3 майнові права на: - трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , згідно Договору № 12/06-1, укладеного 12 червня 2012 року між ТОВ «МЖК «Житлобуд» ; - на гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 21,70 кв.м. у багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , згідно Договору № 12/06-2, укладеного 12 червня 2012 року між ТОВ «МЖК «Житлобуд» та ОСОБА_3 .

Під час розгляду справи № 524/39/18 судом було встановлено: «12 червня 2012 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ «МЖК «Житлобуд» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав за № 12/06-1.

Предметом даного договору є придбання покупцем ОСОБА_3 майнових прав на квартиру за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , характеристика якої встановлена у специфікації - додатку № 1 до даного договору. Продавцем майнових прав та Забудовником за даним договором було вказано відповідно ТОВ «МЖК «Житлобуд» і ТОВ «Наукова виробнича інноваційна фірма «ВіЛП».

Відповідно до специфікації, об`єктом нерухомості є - трикімнатна квартира № 20 на 8 поверсі, у першій секції у багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями, загальною площею 105,79 кв.м..

Відповідно до графіку платежів, перший внесок у розмірі - 242 250 грн. за квартиру № 20 ОСОБА_3 повинна була здійснити до 12 червня 2012 року, другий внесок становив - 400 518,50 грн., який ОСОБА_3 повинна була здійснити до 12 грудня 2012 року.

Цього ж дня, тобто 12 червня 2012 року, між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ «МЖК «Житлобуд» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав за № 12/06-2.

Предметом даного договору є придбання покупцем ОСОБА_3 майнових прав на гараж, за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , детальна характеристика якого встановлена у специфікації - додатку № 1 до даного договору. Продавцем майнових прав та Забудовником за даним договором було вказано відповідно ТОВ «МЖК «Житлобуд» і ТОВ «Наукова виробнича інноваційна фірма «ВіЛП».

Відповідно до специфікації, об`єктом нерухомості є - гараж № НОМЕР_1 , що розташований на першому поверсі, у першій секції, у багатоквартирному житловому будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями, загальною площею 21,70 кв.м..»

21 липня 2022 року Полтавський апеляційний суд прийняв постанову по справі № 524/8967/21 а позовом ОСОБА_5 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «МЖК «Житлобуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробнича інноваційна фірма «ВіЛП», ОСОБА_6 , про визнання права на майнові права в порядку спадкування на квартиру та гараж, яким апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення; а рішення - без змін.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що: «на момент смерті ОСОБА_3 належали майнові права на трикімнатну квартиру проектний номер квартири АДРЕСА_5 та гараж, проектний номер гаража № НОМЕР_1 , проектною площею 21,70 кв.м., що розташований у багатоквартирному житловому будинку з дитячим кафе та гаражами на першому поверсі по АДРЕСА_6 .

Відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповіла своєму сину все своє майно, а також зазначені вище майнові права.

Тобто предметом спадкування є саме майнові права, що належали ОСОБА_3 , а не об`єкти нерухомості.»

НОРМИ ПРАВА

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» закріплено порядок інвестування та фінансування об`єктів житлового будівництва, зокрема, з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва.

Відповідно до пункту 5 статті 7 та статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися, розпоряджатися об`єктом і результатом інвестицій (об`єктами інвестиційної діяльності може бути будь-яке майно, а також майнові права). Згідно з пунктом 6 статті 7 цього Закону інвестор має право на придбання необхідного йому майна у громадян і юридичних осіб безпосередньо або через посередників за цінами і на умовах, що визначаються за домовленістю сторін, якщо це не суперечить законодавству України, без обмеження за обсягом і номенклатурою.

Статтею 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вказано, що об`єкт інвестування - це квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва стає окремим майном.

Згідно зі статтею 177 ЦК України до об`єктів цивільних прав відносяться речі, майнові права та інше. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). За правилами статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування). Майнове право є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право є обмеженим речовим правом, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає, зокрема, з договорів та інших правочинів, має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом статті 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо вимог про зобов`язання відповідачів привести у відповідність до умов договору №12/06-1 купівлі-продажу майнових прав трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 .

Відповідно до п. 2.3 Договору №12/06-1 загальна проєктна площа Квартири визначається у Додатку №1 до Договору. Загальна фактична площа квартири може бути уточнена на підставі даних технічної інвентаризації, проведеної спеціалізованим комунальним підприємством відповідного органу місцевого самоврядування (далі - БТІ) в порядку передбаченому чинним законодавством.

Так, суд враховує те, що відповідно до специфікації (додаток №1 до договору №12/06-1) квартира є трикімнатною та її загальна проєктна площа становить 105,79 кв.м..

Із копії технічного паспорту від 05.11.2019 (інвентаризаційна справа 5115) квартира АДРЕСА_8 складається з трьох кімнат, кухні, санвузла, та двох коридорів, загальна площа приміщень становить 95,9 кв.м.(житлова площа 49,8 кв.м..)(т. 2, а.с.239)

В п. 2.6 Договору №12/06-1 визначено, що у випадку, коли за результатами обмірів БТІ. Фактична загальна площа Квартири виявляється меншою за проєктну, продавець або уповноважена ним особа зобов`язується повернути Покупцеві надлишок отриманих коштів, розмір яких визначається за формулою: Х=V/S x (S - A).

Отже, з наведеного вбачається, що відповідно до умов договору сторони передбачили можливість невідповідності фактичної площі квартири проєктній.

В даній справі судовими рішеннями було встановлено, що фактична площа квартири АДРЕСА_9 становить 95,9 кв.м., що не відповідає проєктній площі, тому відповідно до п. 2.6 Договору №12/06-1 покупець має право на повернення частини коштів, а не збільшення площі квартири, як того вимагає позивач.

Враховуючи викладене, вимога позивача про приведення квартири у відповідність до умов договору №12/06-1 не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги передати ОСОБА_7 відповідно до умов договору №12/06-1 трикімнатну квартиру та відповідно до умов договору № 12/06-2 гараж, суд відзначає наступне.

Відповідно до умов договору №12/06-1 передача квартири відбувається шляхом складання та підписання між покупцем та замовником Акту прийому-передачі квартири в 2-х примірниках, за умови надання документів, зазначених в п. 5.4 Договору.

Аналогічні норми містяться і в Договорі № 12/06-2.

Станом на день розгляду справи ОСОБА_4 не надав суду доказів, які б підтверджували реєстрацію переходу майнових прав від ОСОБА_3 до нього. Відсутність вказаних документів також підтверджується і постановою Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2022 року, в якій встановлено те, що свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 не отримав.

Крім того, суд відзначає, що правонаступником позивача не було подано документів, які б підтверджували факт його звернення до відповідачів для складання та підписання Акту прийому-передачі і факт відмови відповідачів виконати вимоги договору №12/06-1.

Також суд наголошує на тому, що станом на день розгляду справи право власності на гараж було зареєстровано за іншою особою, що унеможливлює його передання .

З цих підстав, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Судові витрати відсутні

Керуючись ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 правонаступником якої є ОСОБА_4 , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича інноваційна фірма «ВІЛП», Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК ЖИТЛОБУД» про зобов`язання виконати умови договорів.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.12.2023

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ