Номер провадження: 22-ц/813/6873/23
Справа № 520/3757/18
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Одеської міської ради на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року про стягнення судових витрат по справі за скаргою Департаменту міського господарства Одеської міської ради на рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Євгенії Віталіївни, за участю заінтересованої особи - ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року Департамент міського господарства Одеської міської ради звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії виконавця Щеглової Є.В. та просив визнати незаконною та скасувати її постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.12.2021 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2023 року у задоволенні скарги було відмовлено.

19 червня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Лях І.Д. звернувся до суду із заявою про стягнення з Департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 гривень.

27.06.2023 року до суду звернувся Департамент міського господарства Одеської міської ради із клопотанням про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено додаткове судове рішення, яким стягнуто з Департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 3 666 грн 66 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Департамент міського господарства Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року скасувати та відмовити заявнику у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст.ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 21.11.2023 року на 15.00 годину, сторони до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не клопотали, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до висновків Верховного Суду по справі №361/8331/18 - якщо учасники процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи розумні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, усвідомленість її учасників про розгляд справи, відсутності від сторін клопотань про відкладення, та достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду справи по суті, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст..375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що представництво інтересів стягувача ОСОБА_1 по вказаній справі здійснювалось адвокатом Лях Ігорем Дмитровичем на підставі довіреності від 12.10.2020 року (а.с.94, том 2), договору про надання правової допомоги № 08/2021 від 16.02.2021 року (а.с.125-126, том 2), ордеру про надання правової допомоги серії ВН № 1034360 від 15.09.2021 року (а.с.95, том 2).

Відповідно до п.4.1 договору про надання правової допомоги № 08/2021 від 16.02.2021 року, вартість послуг адвоката за надану правову допомогу визначається виходячи з кількості часу, витраченого адвокатом на надання такої правової допомоги клієнту та погодинної ставки у розмірі 4000 гривень в годину.

Відповідно п.2.5, п.4.3 договору, на підтвердження факту надання адвокатом клієнту правової допомоги складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється клієнту; клієнт приймає надану правову допомогу шляхом підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги.

Відповідно попереднього розрахунку вартості витрат на правову допомогу від 21.05.2023 року, та детального опису робіт, адвокатом були виконані наступні роботи:

- консультація клієнта з правових питань щодо правильності визначення правової позиції у зв`язку з розглядом скарги 0,5 години, вартістю 2000 грн;

- складання заперечення на скаргу Департаменту 1,5 години, вартістю 6000 гривень,

а всього, адвокатом витрачено 2 години, вартістю 8000 грн (а.с.127-128).

19.06.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Лях І.Д. звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, надавши підсумковий акт приймання-передачі наданої правової допомоги з детальним описом виконаних робіт від 19.06.2023 року, в якому адвокатом доповнено попередній розрахунок виконаними роботами приймання участі у судових засіданнях Київського районного суду м.Одеси 24.05.2023 року та 15.06.2023 року тривалістю по 15 хвилин, що з розрахунку 4000 грн за годину (відповідно договору), 30 хвилин потраченого часу складає 2000 грн. (а.с. 200-202, том 2).

Таким чином загальна вартість правової допомоги адвоката Ляха І.Д. клієнту ОСОБА_1 по вказаній справі складає 10 000 грн.

27.06.2023 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради надано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката, посилаючись на не співмірність розміру витрат зі складністю справи.

Зменшуючи витрати на правничу допомогу з 10 000 грн до 3 666,66 грн, суд першої інстанції виходив з того, що заперечення представника ОСОБА_1 стосуються трьох вимог скаржника, по двум з яких (про визнання незаконною та скасування постанови виконавця про стягнення виконавчого збору; про визнання незаконною та скасування постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження) суд відмовив у відкритті провадження. Виходячи з розгляду судом скарги за однією вимогою з трьох заявлених, та пропорційно наданих адвокатом послуг у відповідності до кількості вимог, суд вважав обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу адвоката в частині надання консультації та складених адвокатом заперечень, які пов`язані з предметом розгляду скарги, в розмірі 2 666,66 грн (8000/3=2666,66).

Щодо розміру витрат пов`язаних з участю адвоката у судових засіданнях Київського районного суду м.Одеси 24.05.2023 року та 15.06.2023 року загальною вартістю 2000 грн, з розрахунку витраченого часу на кожне судове засідання по 15 хвилин, як зазначав адвокат, то суд вважав, що такий розмір є неспівмірним часу, витраченим адвокату, оскільки судове засідання, яке відбулося 24.05.2023 року тривало всього 04 хвилини. А тому враховуючи клопотання скаржника про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та положення ч.4 ст.137 ЦПК України, суд вважав обґрунтованими та співмірними витрати на адвоката в частині представництва інтересів клієнта в суді у розмірі 1000 грн.

Таким чином суд вважав обґрунтованими витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 666,66 грн.

Оскаржуючи ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року, Департамент посилався на те, що матеріали справи не містять доказів про фактичне понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3 666 грн 66 коп., а відтак суд не мав правових підстав для стягнення з Департаменту цих витрат.

Однак, такі доводи є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно ч.1, ч. 3 п.1 ст..133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ч.1-6 ст..137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін.

Такий підхід прослідковується і в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/10548/19, провадження № К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не надала доказів про фактичне понесення нею витрат на правничу допомогу адвоката не спростовують правильність постановленої ухвали, оскільки витрати на професійну правову допомогу можуть відшкодовуватись незалежно від того, оплачені вони стороною до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування, чи будуть оплачені лише в майбутньому.

Інших доводів не наведено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Разом з тим, надаючи відзив на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 адвокат Лях І.Д. просив стягнути з Департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати, які має понести остання на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційному суді.

До цього клопотання надав розрахунок вартості витрат на правничу допомогу з детальним описом виконаних робіт від 10.10.2023 року та підсумковий акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 10.10.2023 року.

Так, відповідно до опису виконаних робіт, адвокатом Лях І.Д. клієнту ОСОБА_1 були надані наступні послуги:

- консультація клієнта з правових питань щодо правильності визначення правової позиції у зв`язку з підготовкою і наданням відзиву на апеляційну скаргу - 0,5 години вартістю 2000 грн;

- складання відзиву на апеляційну скаргу Департаменту 2 години, вартістю 8000 гривень.

Таким чином, на захист клієнта в апеляційному суді адвокатом Лях І.Д. потрачено 2,5 години, вартістю 10 000 грн. (а.с.146-152). Вказану суму адвокат просив стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи, що апеляційні скарги Департаменту міського господарства Одеської міської ради на ухвали районного суду від 15.06.2023 року та від 27.06.2023 року апеляційним судом були залишені без задоволення, і Департамент до апеляційного суду із заявою про зменшення розміру витрат адвоката Лях І.Д. на правничу допомогу в апеляційному суді, не звертався, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката Лях І.Д. та стягнення з Департаменту на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційному суді у розмірі 10 000 гривень.

При цьому, колегія суддів враховує, що Департамент міського господарства Одеської міської ради має електронний кабінет, що підтверджується відповідною довідкою, та отримував відзив адвоката Лях І.Д. на апеляційну скаргу, який містить клопотання про стягнення судових витрат. Проте правом на звернення до суду із заявою про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційному суді не скористався, а апеляційний суд не уповноважений за своєю ініціативою зменшувати розмір витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту міського господарства Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 червня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Департаменту міського господарства Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в апеляційному суді у розмірі 10 000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 08.12.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова