пр. № 2з/336/20/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування квартири, третя особа приватний нотаріус ЗМНО Саламатова Марина Володимирівна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в порядку забезпечення позову до пред`явлення останнього подала до суду заяву, якою просить вжити заходи забезпечення майбутнього позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 .

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, із заявою про забезпечення позову та доданими до неї доказами, дійшов до висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, за ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами Цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За положеннями п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.2016 року набула у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується доданою до заяви копією договора купівлі-продажу квартири, р. № 3690.

Позивач зазначає, що їй стало відомо, що 12.03.2013 року вона підписала у нотаріуса не «довіреність», а договір дарування належної їй квартири на користь відповідач . В теперішній час тиск на позивача з боку відповідача збільшився, його вимоги щодо виселення участішались. Позивач має намір звернутись до суду за захистом своїх порушених майнових прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до відповідача про визнання недійсним договору дарування квартири.

З відомостей з Державного реєстру речових прав слідує, що відповідач натепер є власником спірної квартири на підставі договору дарування від 12.03.2019 року.

Натомість, позивачем до поданої заяви не долучено доказів на підтвердження того, щооспорюваний позивачем договір дарування було вчинено саме нею, через що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208, 209 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову до ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування квартири, третя особа приватний нотаріус ЗМНО Саламатова Марина Володимирівна.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін