Справа № 188/1378/22
Провадження № 2/188/178/2023
07 грудня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Бібіковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача.
1. ОСОБА_1 (далі позивач) обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що шлюб з ОСОБА_2 (далі відповідач), зареєстрований 03 жовтня 2017 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганський області за актовим записом № 263, не склався з причини з причини різних поглядів на сімейне життя. Позивач зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать його інтересам.
2. Посилаючись на ст.ст. 2,4, 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу (далі СК) України, позивач просить суд час на примирення не надавати і розірвати зазначений шлюб між ним та відповідачем.
Стислий виклад позиції відповідача.
3. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.
Рух справи в суді.
4. Позов подано до суду 21 листопада 2022 року.
5. Провадження у справі відкрито 09 грудня 2022 року.
6. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 21 грудня 2022 року, який неодноразово відкладався для належного повідомлення відповідача. Ухвалою від 25 січня 2023 року сторонам було надано строк для примирення шість місяців.
Заяви, клопотання.
7. У позовній заяві позивач просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
8. Відповідач не подала належним чином оформлених заяв. Заяви нібито від її імені, у одній з яких містилося прохання про розгляд справи за її відсутності і визнання позову, у іншій заперечення проти розірвання шлюбу, що надходили електронною поштою, не мали електронного підпису і/або були подані не через особистий кабінет відповідача у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», тобто не відповідали вимогам до електронних документів, передбаченими Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги», що не дозволяє здійснити ідентифікацію особи, яка їх направила.
Інші процесуальні дії у справі.
10. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
11. 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, дружина залишила собі прізвище « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03 жовтня 2017 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганський області.
12. У період шлюбу у сторін народилися донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 29 червня 2018 року Посольством України в Турецькій Республіці, та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08 жовтня 2021 року в Турецькій Республіці.
13. Подружнє життя у сторін не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя.
14. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть.
15. Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній.
16. Відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову відповідач не подала.
17. Застосовані судом заходи для примирення сторін очікуваного результату не дали.
Мотивована оцінка доводів учасників справи.
18. Отже, подружнє життя у сторін не склалося через з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб має формальний характер.
Не визнані права, за захистом яких мало місце звернення до суду.
19. Позивач та відповідач не мають змоги добровільно через органи РАЦС розірвати шлюб, бо вони мають неповнолітніх дітей.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
20. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України та СК України.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
21. У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело прав.
22. Частиною першою ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
23. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в пункті «с» частини першої статті 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, де передбачено «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
24. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечитиме інтересам одного з них.
25. У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Висновок суду по суті позову.
26. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач тривалий час не проживають сім`єю, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо, примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, питання утримання дітей відповідач може вирішити шляхом подання до суду заяви про видачу судового наказу або позову про стягнення з батька дітей аліментів, тому позовні вимоги є обґрунтованими, і відповідно до норм ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати.
Розподіл судових витрат.
27. Враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 992 грн 40 коп., підтверджені квитанцією банку, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі.
Направлення сторонам копії рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Отже, копію рішення після набрання ним законної сили слід направити до Петропавлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 15 СК України).
Резолютивна частина рішення.
29. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 352, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
30. Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання:
АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , про розірвання шлюбу задовольнити.
31. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 жовтня 2017 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганський області за актовим записом № 263, розірвати.
32. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.
33. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
34. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
35. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
36. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда