Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1126/23
Провадження № 2/528/313/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без проведення повної технічної фіксації судового засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.), «Б» - гаражу; «В» - погребу; №1 огорожі; «б» - сараю; «Г» - сараю; «Д» - сараю.

Вказує, що відповідно до виписки з погосподарських книг від 28.04.2023 року №18.10-09/63 за період з 1991 по 1995 роки в господарстві за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що розташоване по АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали голова домогосподарства, мій дід по лінії батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружина, моя баба по лінії батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки в будинку за вказаною вище адресою проживали та були зареєстровані станом на 15.04.1991 року двоє осіб, які не менше трьох років до 15.04.1991 року приймали участь працею та коштами у розбудові господарства двору та не втратили право на частку у ньому, домогосподарство належало ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині кожному відповідно до правил п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. На час смерті ОСОБА_3 на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою в АДРЕСА_1 . За час свого життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Після смерті ОСОБА_3 його дружина, баба позивача, ОСОБА_4 та його син, батько позивача, ОСОБА_5 , спадкоємці першої черги, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, зокрема проживали і користувалася житловим будинком до своєї смерті, підтримували його у належному для проживання стані, а тому, в силу вимог ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, вважаються такими, що прийняли спадщину. Таким чином, частка ОСОБА_4 у житловому будинку після вступу в управління спадковим майном після смерті чоловіка збільшилася до 3/4 частини (1/2 частина належала на праві власності в майні колгоспного двору + 1/4 (1/2 : 2 = 1/4 ) частина, що була успадкована після смерті чоловіка), а частка батька позивача ОСОБА_5 становила 1/4 частину, яку він успадкував після свого батька.

ІНФОРМАЦІЯ_5 баба позивача ОСОБА_4 померла. На час смерті ОСОБА_4 мала у власності 3/4 частини вищевказаного будинку.

За час свого життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким все належне їй майно вона заповіла своєму сину, дядьку позивача ОСОБА_2 (третя особа у справі), який після смерті своєї матері спадщини не прийняв.

Після смерті моєї баби ОСОБА_4 спадщину прийняв її син, мій батько ОСОБА_5 шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але так і не встиг переоформить на себе вищевказаний житловий будинок, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За час свого життя батько позивача ОСОБА_5 заповіту не склав.

З метою переоформлення спадщини, позивач, як спадкоємець за законом, вчасно звернувся до Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок нотаріус відмовив. Свої дії мотивував тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , немає.

Оскільки, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, він вимушений звернутися за захистом порушеного, невизнаного права з даним позовом до Гребінківського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 13.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче засідання з викликом сторін. Витребувано у Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ). (а.с.26-28).

21.09.2023 року на виконання ухвали суду від 13.09.2023 року від Приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Іщенка І.М. копію спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_6 ). (а.с.35-92).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 08.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.125-127).

11.12.2023 року у судове засідання позивач та його представник адвокат Чумарний А.І. не з`явилися вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача через канцелярію суду подано заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити.

Представник відповідача Виконавчого комітету Гребінківської міської ради - Сидоренко Р.М., через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача в якій зазначив, що при вирішенні питання про задоволення позову ОСОБА_1 , покладається на розсуд суду. (а.с.60,61).

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 29.09.2023 року подав заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує, просить задовольнити позов. (а.с.94).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ульяновка, Гребінківського району, Полтавської області помер дід позивача ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Ульяновською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №8 від 24.03.1992 року. (а.с.8).

Згідно довідки Виконавчого комітету Гребінківської міської ради №3312 від 17.05.2023 року слідує, що на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані: дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Почаївка (до перейменування Ульяновка) Гребінківського району, Полтавської області померла баба позивача ОСОБА_4 , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №298 від 23.10.2019 року. (а.с.8 зворот).

Згідно довідки Виконавчого комітету Гребінківської міської ради №3311 від 17.05.2023 року слідує, що на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та була зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею був зареєстрований: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.11зворот).

Із матеріалів справи вбачається, що баба позивача ОСОБА_4 16.05.1997 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений секретарем Ульяновської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Опанасенко П.Н. та зареєстровано в реєстрі за №77. (а.с.10,10 зворот).

Із відповіді Лубенської ДНК від 05.12.2023 року №968/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 , не відкривалась. Заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не подавались. (а.с.132).

ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Почаївка (до перейменування Ульяновка) Гребінківського району, Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_5 , про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 видане Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №426 від 07.12.2021 року. (а.с.9).

Згідно виписки з погосподарської книги №4 по селу Почаївка Почаївського старостату за період з 01.01.1991 по 31.12.1995, особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , адреса домоволодіння: АДРЕСА_1 , голова домогосподарства - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем станом на 01.05.2023 року проведено технічну інвентаризацію, виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 та проведено незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна за вказаною адресою. (а.с.13-15).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташується за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 53 781 грн. (а.с. 17-19).

Згідно інформаційної довідки ФОП ОСОБА_6 від 01.05.2023 року №1540, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.), «Б» - гаражу; «В» - погребу; №1 огорожі; «б» - сараю; «Г» - сараю; «Д» - сараю. Всі будівлі та споруди побудовано до 05.08.1992 року відноситься до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію згідно Постанови КМУ від 07.06.2017 №406. (а.с.16).

Згідно довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 01.05.2023 № 641, станом на 29.12.2012 року об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в КП Лубенське МБТІ не зареєстровано. (а.с.16 зворот).

Відповідно до довідки про підтвердження поштової адреси від 28.04.2023 року №18.10-09/82, домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , числиться за ОСОБА_5 . (а.с.20).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №168/02-31 від 17.04.2023 року, яка видана, приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Іщенко І.М., вбачається, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , заведена за №31/2022 рік, відповідно до матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1 , про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї невідомо. Так як спадкоємець не пред`явив оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно зокрема житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, відмовлено. (а.с.22,22 зворот).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За приписами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За нормою ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до вимог статей 123 і 126 ЦК УРСР (редакції 1963 року) та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 10 постанови N 3 від 2 березня 1973 р. "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст. 123 Цивільного кодексу. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон). Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що у позивача існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку (загальною площею 72,7 кв.м., житловою площею 34,5 кв.м.), «Б» - гаражу; «В» - погребу; №1 огорожі; «б» - сараю; «Г» - сараю; «Д» - сараю.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Складання повного тексту судового рішення відкласти не більше як на десять днів з дня закінчення розгляду справи, і визначити кінцеву дату складення повного судового рішення 21.12.2023 року.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Гребінківської міської рада Полтавської області, , (адреса: 37400, м. Гребінка, Лубенський район, Полтавська область вул. Ярослава Мудрого, 35).

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 13.12.2023.

Суддя М. О. Вітківський