Провадження № 2/127/5299/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Михайлишеної Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернулась до суду із позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів, який мотивувала тим, що 17.12.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Відділення № 220/01 м. Вінниця, укладений депозитний договір № 132/12/12/0220.

Згідно умов даного договору, ОСОБА_2 розміщено на депозитному рахунку ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти в розмірі 33 024,00 доларів США з можливістю поповнення.

В подальшому, на даний рахунок додатково через касу ПАТ АБ «Укргазбанк» вносились кошти в розмірі 8 100,00 доларів США, 10 200,00 доларів США, 3 645,00 доларів США і 3 000,00 доларів США. Всього було внесено 57 969 доларів США.

12.08.2014 року між сторонами укладено Депозитний договір № 025/08/14/0220, згідно умов якого, ОСОБА_2 розміщено на депозитному рахунку ПАТ АБ «Укргазбанк» грошові кошти в розмірі 7 670,00 доларів США з можливістю поповнення.

В подальшому даний рахунок поповнювався сумами в 283 і 323 долари США. Всього на депозитному рахунку було розміщено 8 276,00 доларів США.

Зазначені вище обставини підтверджуються копіями депозитних договорів та банківськими виписками за рахунками, наданими ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2021 року № 127/20988/21 про витребування доказів до подання позовної заяви, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 21.10.2021 року.

Позивач зазначає, що за вказаними вище договорами, кошти їй не повертались та готівкою в касі банку нею не отримувались. Після виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12.08.2021 року № 127/20988/21 про витребування доказів до подання позовної заяви їй стало відомо, що зазначені вище кошти в розмірі 66 245,00 доларів США та нараховані відсотки ПАТ АБ «Укргазбанк» самостійно були перераховані на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 та в подальшому неодноразово розміщувались на різних депозитних рахунках, на яких також нараховувались відсотки. Згідно банківської виписки наданої ПАТ АБ «Укргазбанк», протягом 2012-2020 років вклади та відсотки за ними були отримані готівкою через касу відповідача.

Позивач стверджує, що дані кошти вона не отримувала, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому вона просить стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на її користь грошові кошти в розмірі 66 245,00 доларів США. Крім того, просила стягнути із відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 25.11.2021 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

Під час проведення підготовчого розгляду, судом за клопотаннями сторони позивача, призначались судова почеркознавча та судова економічна експертизи, в зв`язку із чим, провадження у справі зупинялось до надання висновків експертів.

Після повернення матеріалів справи з експертних установ, провадження у справі поновлено та призначено до продовження проведення підготовчого розгляду.

В ході підготовчого розгляду справи, ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь 80 489,85 доларів США, посилаючись на відомості, отримані при проведенні призначеної судової економічної експертизи.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Огородник В.В. заявлені вимоги у збільшеному розмірі підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти заявлених вимог та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у письмових поясненнях. У своїх письмових поясненнях, наданих суду, посилається на те, що Банком виконані зобов`язання з повернення вкладу ОСОБА_2 за депозитним договором № 132/12/12/0220 від 17.12.2012 року відповідно до умов договору, шляхом перерахування на картковий рахунок вкладника 12.07.2016 року, після чого, через 13 днів, 25.07.2012 року ОСОБА_2 розпорядилася коштами, що знаходилися на її картковому рахунку на власний розсуд. На думку відповідача, дана обставина підтверджена висновками проведених по справі судової економічної експертизи від 31.08.2023 року № 01/03/2023-02 і судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 07.02.2023 року № 5523/5524/22-21. Такі ж пояснення навела щодо депозитного договору 025/08/14/0220 від 12.08.2014 року. Вважала, що зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладникові готівкою або надання реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

З`ясувавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стеттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

В ході розгляду даної справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України, зокрема щодо банківського вкладу та виконання зобов`язань.

Так, судом встановлено, що 17.12.2012 року між ОСОБА_2 та ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Відділення № 220/01 м. Вінниця, укладено депозитний договір № 132/12/12/0220.

Згідно умов даного договору, позивачем розміщено на депозитному рахунку відповідача грошові кошти в розмірі 33 024,00 доларів США з можливістю поповнення на строк з 17.12.2012 року по 20.03.2013 року.

Загалом на даному рахунку було розміщено 67 075,00 доларів США, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 01/03/2023-02 від 31.08.2023 року (арк. 22 і додаток № 1 до висновку). Також відповідно до відомостей, наданих ПАТ АБ «Укргазбанк», рух коштів по даному депозиту становить 71 021,38 доларів США, тобто нараховано 3 946,38 доларів США в якості відсотків за депозитом на суму 67 075,00 доларів США, які в подальшому були перераховані на поточний рахунок ОСОБА_2 самим відповідачем, що було підтверджено представником відповідача у судовому засіданні. Представником відповідача було зазначено, що депозит неодноразово продовжувався, як передбачено умовами договору, за відсутності заяви позивача про небажання продовжити його термін, а 12.07.2016 року за нібито заявою позивача, кошти були перераховані на її картковий рахунок, і тому банк повністю виконав свої зобов`язання з повернення депозиту. Однак, суд не бере до уваги дане твердження представника відповідача, так як відсутні будь-які підтвердження волевиявлення позивача про небажання продовжувати депозитний договір. Посилання на таке волевиявлення наче б то по телефону, не підтверджено жодним доказом.

12.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладено Депозитний договір № 025/08/14/0220.

Згідно умов даного Договору позивачем розміщено на депозитному рахунку відповідача грошові кошти в розмірі 7 670,00 доларів США з можливістю поповнення.

Згідно Висновку № 01/03/2023-02, загалом за даним договором було розміщено 8 276,00 доларів США, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 01/03/2023-02 від 31.08.2023 року (арк. 24 і додаток № 2 до висновку). Також відповідно до відомостей, наданих ПАТ АБ «Укргазбанк», по даному депозиту нараховано 1 192,47 доларів США в якості відсотків за депозитом, які в подальшому були перераховані на поточний рахунок позивача самим відповідачем, що було підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, як виконання умов депозитного договору. Однак, суд також не бере до уваги дане твердження представника відповідача з підстав зазначених вище.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Конструкція договору банківського вкладу передбачає обов`язок банківської установи, що прийняла від вкладника чи для нього певну грошову суму виплачувати по закінченню обумовленого у договорі періоду таку суму та відсотки на неї або дохід в іншій формі. У залежності від виду договору та встановлених сторонами прав та обов`язків механізм реалізації договору може відповідно уточнюватися.

Об`єктом договору банківського вкладу (депозиту) є грошові кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений строк зберігання чи без зазначення такого строку під процент або дохід в іншій формі і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Договір банківського вкладу носить реальний, оплатний та односторонній характер. Він вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми. Вклад в готівковій або у безготівковій формі, що переданий вкладником або для нього третьою особою стає власністю банку, який його використовує для здійснення інших банківських операцій. Зазначена обставина зумовлюється особливістю об`єкту договору - грошових коштів, що мають родовий та споживний характер, повернення яких можливе лише шляхом виплати такої ж самої суми коштів. Крім повернення вкладу, банк після закінчення строку дії договору чи достроково на вимогу вкладника зобов`язаний виплатити вкладнику нараховані на суму вкладу відсотки або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Зобов`язання банку щодо нарахування і виплати процентів або доходу в іншій формі характеризує даний договір як оплатний.

Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов`язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідач не заперечував факту існування договору між сторонами.

Відповідно до змісту статтей 526 та 1058 ЦК України зобов`язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

Згідно із ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно з яким сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов договору не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на наведені норми, Банк має забезпечити можливість вкладнику скористатись коштами, які знаходяться на його банківських рахунках.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом

Враховуючи, практику застосування ЄСПЛ поняття «власність», до неї слід також віднести грошові кошти, що знаходяться на рахунку позивача. Невиконання зі сторони відповідача обов`язку щодо повернення позивачу належних йому грошових коштів може мати наслідком порушення зобов`язання держави щодо захисту права позивача користуватися та розпоряджатися його майном - грошовими коштами, яке захищене частиною першою статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно пункту 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України №516 від 03.12.2003 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 року за №1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно пункту 1.2. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит).

Згідно пункту 3.3. цього Положення за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У пунктах 52, 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.01.2013 року у справі «Золотас проти Греції» Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави.

Як встановлено у судовому засіданні і не заперечувалось представником відповідача, кошти на рахунках ОСОБА_2 відсутні, так як зняті готівкою в різні періоди часу.

У зв`язку з цим, судом ухвалою від 19.04.2022 року було призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої ставилось питання: ОСОБА_2 чи іншою особою підписувались первинні бухгалтерські документи про переказ грошових коштів та видачу готівки, які надані на дослідження?

Згідно висновку судово-технічної та почеркознавчої експертизи від 07.02.2023 року № 5523/5524/22-21, підписи в наданих на дослідження документах виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою, крім таких документів: платіжне доручення № 1 від 25.07.2016 року; платіжне доручення № 6 від 25.07.2016 року; заява на переказ готівки № 2427547.6310.5749 від 27.12.2016 року; заява на переказ готівки № 2614249.6527.5749 від 16.12.2016 року; заяві на переказ готівки № 3019446.62960.5749 від 05.05.2017 року; заява на видачу готівки № 5749_27 від 23.12.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_56 від 28.11.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_16 від 10.11.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_23 від 29.08.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_28 від 23.08.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_17 від 27.07.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_6 від 26.07.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_25 від 25.07.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_7 від 20.07.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_122 від 07.06.2016 року; заява на видачу готівки № 5749_34 від 18.04.2016 року; заява на видачу готівки № TR.2314804.7886.5787 від 19.05.2017 року; заява на видачу готівки № TR.2314804.62957.5749 від 05.05.2017 року; заява на видачу готівки № TR.2314804.12757.5749 від 28.04.2017 року; заява на видачу готівки №5749_15 від 17.03.2017 року. Згідно висновку, підписи в даних документах ймовірно виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд критично оцінює висновок експерта в цій частині з огляду на ту обставину, що іншими матеріалами справи, зокрема, виписками за банківськими рахунками та заявами на переказ готівки підтверджується, що дані кошти в подальшому неодноразово вносились на рахунки та переказувались за заявами, підписи на яких категорично виконані не ОСОБА_2 , що в сукупності дає підстави вважати, що дані платіжні документи також підписані не позивачем. Клопотання про допит експерта, який би зміг надати додаткову інформацію, що свідчила б на підтвердження ймовірності підписання даних документів саме ОСОБА_2 , стороною відповідача не заявлялось.

Також, суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що Банк виконав свої зобов`язання з повернення вкладу за депозитним договором № 132/12/12/0220 від 17.12.2012 року та депозитним договором № 025/08/14/0220 від 12.08.2014 року, шляхом перерахування на поточний банківський рахунок Вкладника в цьому ж банку, відповідно до умов депозитних договорів з огляду на те, що, як було зазначено вище, відсутнє волевиявлення позивача про повернення депозиту, а також, що кошти за даними депозитними вкладами на рахунку позивача відсутні, та зняті іншою особою.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, зокрема, принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до переконання в тому, що позивач позбавлена права користуватися своїм майном - грошовими коштами, які банк отримав на умовах строковості і платності, в зв`язку із чим, її порушене право підлягає захисту, а заявлені позовні вимоги - задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ст. ст. 316, 319, 525, 526, 627, 629, 633, 638, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 13, 15, 81, 89, 110, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПКУкраїни, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" про стягнення коштів - задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 80 489 (вісімдесят тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) доларів США 85 центів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства АБ "Укргазбанк" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 11 350 грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2023 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство АБ "Укргазбанк", ЄДРЮОФОП та ГФ 23697280, юридична адреса: вул. Єреванська, буд.1, м. Київ, 03087, адреса для листування: вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, м. Київ, 01054; в особі відділення №220/01 ПАТ АТ "Укргазбанк", місцезнаходження: вул. І.Бевза, буд.34, м. Вінниця.

Суддя: