КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

28 листопада 2023 року місто Київ

справа № 758/536/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів cудової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Головчака М.М., повний текст рішення складено 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 09 жовтня 2023 року подала апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

13 жовтня 2023 року Київським апеляційним судом до Подільського районного суду міста Києва направлено запит про витребування справи № 758/536/22.

20 жовтня 2023 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року за період з 06 жовтня 2023 року по 08 жовтня 2023 року та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

На виконання вимог вказаної ухвали на адресу Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання вказувала на те, що повний текст оскаржуваного рішення виготовлено 04 вересня 2022 року. Оскільки відповідач та її представник були відсутні у судовому засіданні 04 вересня 2023 року, то ні у відповідача, ні у представника відповідача не було можливості ознайомитися з рішенням суду про розірвання шлюбу. Про оскаржуване рішення представник відповідача дізналася з Єдиного реєстру судових рішень України.

Зазначала, що наявність у матеріалах справи довідки про відправку електронного листа представнику відповідача не доводить вручення представнику відповідача копії оскаржуваного рішення, оскільки доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту учасника справи не є врученням такого рішення.

Посилалася на те, що ні представник відповідача, ні сам відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції не заявляли прохань про направлення їм копії рішення суду на особисту електронну пошту.

Вказувала, що суд першої інстанції порушив обов`язок направити відповідачу копію оскаржуваного рішення у паперовій формі.

Колегія суддів вважає, що зазначені представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання призначене на 20 червня 2023 року з`явився представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 червня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі було задоволено частково.

Надано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 строк для примирення тривалістю два місяці, а саме до 20 серпня 2023 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копія вказаної ухвали була направлена на електронну адресу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка була зазначена у заявах останньої, поданих до суду першої інстанції: ІНФОРМАЦІЯ_5, та доставлена до електронної скриньки останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.124).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року відновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 04 вересня 2023 року о 11.30 год.

Судова повістка про розгляд справи на 04 вересня 2023 року о 11.30 год. була направлена представнику відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доставлена до електронної скриньки останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16:25:25 (а.с.137 зворот).

Про судове засідання, призначене на 04 вересня 2023 року о 11.30 год. ОСОБА_1 була повідомлена належним чином шляхом надсилання їй тексту судової повістки SMS-повідомленням. SMS-повідомлення доставлено 22 серпня 2023 року о 10:34:24 год., що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с.138).

Також копію ухвали Подільського районного суду міста Києва від 21 серпня 2023 року та судову повістку про розгляд справи на 04 вересня 2023 року о 11.30 год. було направлено на адресу місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Однак конверт з копією ухвали та судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.139-140).

Іншої адреси місцезнаходження відповідача ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 04 вересня 2023 року ні відповідач, ні її представник не були присутні в судовому засіданні під час розгляду справи та оголошення судового рішення (а.с.141, 142).

Повний текст рішення складено 04 вересня 2023 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване рішення було надіслано судом 05 вересня 2023 року, зареєстровано 05 вересня 2023 року, оприлюднено 06 вересня 2023 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копія повного тексту оскаржуваного рішення було направлено на електронну адресу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка була зазначена у заявах останньої, поданих до суду першої інстанції: ІНФОРМАЦІЯ_5, та доставлена до електронної скриньки останньої ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.146).

Посилання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на те, що наявність у матеріалах справи довідки про відправку електронного листа представнику відповідача не доводить вручення представнику відповідача копії оскаржуваного рішення, оскільки доставка судового рішення електронним листом на особисту електронну пошту учасника справи не є врученням такого рішення, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

У пункті 6.5 постанови Верховного Суду від 28 квітня 2023 року у справі №904/272/22 зроблено такий висновок, що застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності; надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами; такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи; ключовим для оцінки правомірності цих дій суду має бути не спосіб їх вчинення (надсилання чи ненадсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення; якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них; з огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію; суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними; попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Крім цього, суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення.

Вказаний висновок міститься в ухвалах Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі №753/448/22 (провадження № 61-7449св23) та від 09 серпня 2023 року у справі №203/267/22 (провадження №61-8247ск23) та постановах від 08 червня 2023 року у справі №237/2273/14-ц (провадження №61-522св23), від 07 серпня 2023 року у справі №641/8079/20 (провадження №61-516св23).

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 липня 2023 року у справі №761/2006/20 (провадження №61-10250св22) зроблено висновок, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, у свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2023 року у справі №947/26777/19 (провадження №61-9161св22), від 20 січня 2023 року у справі №465/6147/18 (провадження №61-8101св22), від 30 листопада 2022 року у справі №759/14068/19 (провадження №61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі №725/486/22 (провадження №61-7107св22).

Виходячи з дати доставлення копії рішення до електронної скриньки представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року є 05 жовтня 2023 року.

Апеляційна скарга була подана до суду 09 жовтня 2023 року.

Згідно з ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Положеннями ч.7 ст.272 ЦПК України визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Оскільки представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваного рішення суду 05 вересня 2023 року, а тому апеляційна скарга на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Наведені апелянтом причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, виходячи з наступного.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними, оскільки заявником не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А тому, виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової визначеності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Головчака М.М., повний текст рішення складено 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: