Справа № 509/6954/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог:

Овідіопольська районна державна нотаріальна контора

про

визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2023 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в якому просила суд визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальна площа 77,3 кв.м., житлова площа 42,2 кв.м., допоміжна площа 35,1 кв.м.

- права користування на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку під номером АДРЕСА_2 , з подальшою реалізацією права приватизації.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки, ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 34, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Спадкоємцем цієї спадщини за законом I черги є позивачка, яка є донькою покійної, та проживала разом із спадкодавцем по день її смерті. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складалось з нерухомих об`єктів, на частину з яких, позивачем отримано свідоцтво про право власності на спадщину за законом, в отриманні свідоцтва на іншу частину спадкового майна було відмовлено, з підстав несвоєчасного оформлення прав на майно самім спадкодавцем за час життя, а тому позивачка вважає що її права підлягають судовому захисту.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі з урахування наявних у справі доказів, та прийняти рішення на розсуд суду, тобто фактично позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справи без його участі.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки, ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 34, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 спадщину прийняла та у встановлений законом строк і у визначеному законом порядку, відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК України, звернулась до державної нотаріальної контори з відповідною заявою, на підставі якої Овідіопольської районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право власності лише на частину спадкового майна, на іншу частину майна у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів що підтверджують право власності померлого на майно, які відповідають діючому законодавству.

Відповідно до довідки Овідіопольської селищної ради Одеської області від 10.08.2023 року №Ф-210-854, що згідно запису погосподарської книги №4 (2016-2021рр) села Калаглії Овідіопольського району Одеської області, облікова картка (номер відсутній) відкрита на ім`я ОСОБА_2 . Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 1900 року побудови, матеріал покрівлі комиш, матеріал стін глинобитні. Реєстрація права власності на вищезазначене майно відсутня. Будинок розташован на земельній ділянці загальною площею 0,28 га, яка не передана у власність та перебувала у фактичному користуванні ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорту від 14.09.2023 року за замовленням ОСОБА_1 відносно житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 77,3 кв.м., житлова площа 42,2 кв.м., допоміжна площа 35,1 кв.м.

З довідки Овідіопольської селищної ради Одеської області видно, що спадкодавець проживав та був зареєстрований до дня смерті - із донькою та онукою.

Позивач звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері в шестимісячний строк, за її заявою відкрито спадкову справу, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, що підтверджується листом нотаріуса.

Нормами ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Час відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця і є днем смерті особи.

Згідно ст. 1269 ЦК України для прийняття спадщини необхідно подати заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Згідно з ч. 1 ст.1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення.

Суд вважає, що позивач набув право звернення до суду, оскільки в іншому випадку він буде позбавлений права отримати спадщину у вигляді зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. за №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті на нерухоме майно, позивач обґрунтовано звернувся до суду.

Беручи до уваги те, що позивач по день смерті спадкодавця, проживала разом, є такою що своєчасно прийняла спадщину, але не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, його права та інтереси підлягають судовому захисту.

Відповідно до стаття 8 Конституції України в Україні діє конституційний принцип верховенства права. У зв`язку з цим, дійсною спрямованістю діяльності держави є забезпечення умов, які не допускають порушення конституційних прав громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3-7, 10-13, 18, 76-83, 95, 200, 258, 259, 263-268, 272-273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради Одеського району Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Овідіопольська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , загальна площа 77,3 кв.м., житлова площа 42,2 кв.м., допоміжна площа 35,1 кв.м.;

- права користування на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку під номером АДРЕСА_2 , з подальшою реалізацією права приватизації.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Суддя: А. І. Бочаров