Справа № 204/6430/23
Провадження № 6/206/123/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Масюкової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Дніпрі подання приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

05.12.2023 року на адресу суду надійшло подання від приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Подання обґрунтовано тим, що в провадженні приватного виконавця перебуває зведене виконавче провадження №69691034 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у вигляді розписки від 24.07.2018 у сумі 6968,11 доларів США, витрати на правову допомогу 15000,00 грн. грн., а також судові витрати у розмірі 2325,83 грн.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2023 року позовні вимоги приватного виконавця задоволено, чим визначено частку майна боржника ОСОБА_2 , а саме частки квартири АДРЕСА_1 .

Приватний виконавець зазначає, що до теперішнього часу боржник ніяких заходів, щодо повернення в натурі грошових коштів не здійснив, заборгованість не погашено.

Приватний виконавець у письмових поясненнях подання підтримав та просив суд його задовольнити, розгляд подання здійснювати без його участі.

Стягувач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові матеріали подання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у його слід задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі виконавчого листа Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2022 року у справі №204/5654/21 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у вигляді розписки від 24.07.2018 року, у сумі 6968,11 доларів США, витрати на правову допомогу 15000,00 грн. грн., а також судові витрати у розмірі 2325,83 грн.

19.08.2022 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №69690364 та №696690877.

05.10.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Заочним рішенням від 28.09.2023 року за ОСОБА_2 визнано частку майна, а саме на частину квартири АДРЕСА_2 .

В матеріалах справи міститься довідка про доставку 04.10.2023 ОСОБА_2 зазначеного заочного рішення за допомогою електронної пошти.

Дане рішення в строки не оскаржувалося в апеляційній інстанції.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 належить частини квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , на яку накладено обтяження.

Згідно з довідкою Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області відомості щодо реєстрації земельних ділянок на праві власності чи праві користування ОСОБА_2 відсутні.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Законодавець у вказаній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що з 01.01.2013 р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав на нерухоме майно, здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанова Верховного Суду від 17.04.2020 р. (справа №1512/7803/2012 )

Крім цього, в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 р. (справа №5023/197/12) зазначено, що звертаючись з відповідною заявою, державний виконавець (приватний виконавець) повинен надати докази на підтвердження того, що вказане право власності на нерухоме майно належить боржнику, але не зареєстроване в установленому законом порядку.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Приватним виконавцем в повному обсязі вчинені першочергові виконавчі дії щодо встановлення рухомого та нерухомого майна боржника, дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та обґрунтовано подано до суду зазначене подання.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

З урахування викладеного, суд вбачає підстави для задоволення подання приватного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі заочного рішення суду у справі № 204/6430/23 від 28.09.2023 року виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська, яке набрало законної сили 31.10.2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Малихіна