ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 401/2727/22

провадження № 22-ц/4809/1166/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Дуковський О.Л.

судді Дьомич Л.М., Письменного О.А.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 .

Розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2023 року, у складі головуючого судді Іващенка В.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти у зв`язку із продовженням навчання, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, з дня звернення до суду, і до закінчення навчання чи до досягнення двадцяти трьохрічного віку.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що її батько ОСОБА_2 добровільно надавати допомогу у зв`язку із її навчанням відмовився, а вона навчається у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Стрійське вище художнє професійне училище» та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно утримувати себе.

Зазначала, що ОСОБА_2 працевлаштований та отримує кожного місяця заробітну плату, і відповідно має змогу сплачувати аліменти в зв`язку з продовженням навчання.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 500, 00 гривень, щомісячно починаючи з 14 листопада 2022 року і до закінчення навчання, тобто до 30 січня 2024 року.

Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн .

Позивач подала апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права.

Не погоджується із тим, що суд першої інстанції взяв до уваги доводи відповідача, що він має складний матеріальний стан і може сплачувати на її користь аліменти лише в сумі -500,00 грн .

На апеляційну скаргу відповідач подав відзив, в якому просить рішення суду залишити без змін. Вказує на те, що позивачем не доведено належними доказами , що у зв`язку із навчанням вона потребує матеріальної допомоги.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20.05.2016 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 20.04.2016 (а.с.7).

З довідки №201 від 26.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 навчається в ДПТНЗ «Стрийське вище художнє професійне училище» з 01.09.2020 до 30.01.2024 року за професією «Живописець» на денній формі навчання. Не знаходиться на повному державному утриманні, форма навчання денна, ІІІ рівень атестації (а.с. 8).

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами підтверджено, що відповідач є працевлаштованим, працездатним і має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки (а.с. 41).

Позивачкою надано докази на підтвердження факту її навчання та витрат пов`язаних із навчанням, а також витрат на лікування (а.с. 104-123).

Встановлено, що ОСОБА_1 з досягненням повноліття продовжує навчання і не має змоги працевлаштуватися, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Таким чином, ОСОБА_1 не працевлаштована та не має власного заробітку, навчається на денній формі навчання, проживає у гуртожитку та потребує матеріальної допомоги.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання відповідача на те, що його дружина має третю групу інвалідності, а тому він не має матеріальної змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі.

Так, дійсно матеріалами справи встановлено, що дружина відповідача має третю групу інвалідності, яка встановлена до 01.01.2024 (а.с.44), проте даний факт не свідчить про неможливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача, яка продовжує навчання у розмірі - 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 14.11.2022 і до закінчення навчання, або до досягнення позивачкою двадцяти трьох років.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 липня 2023 року змінити в частині способу і розміру стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно починаючи з 14 листопада 2022 року і до закінчення навчання ОСОБА_1 , але не довше як досягнення нею двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі - 1610,40 грн .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний