Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 Справа №607/20090/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що згідно ордеру від 31 березня 1978 року, виданого позивачу на сім`ю, яка складається з чотирьох осіб: ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_5 (дочка), сім`ю поселено в квартирі АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстровані троє осіб: ОСОБА_2 (квартиронаймач), ОСОБА_3 (дочка) та ОСОБА_6 (син). Проте, відповідачка ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою з 2012 року, оскільки з цього часу перебуває за межами України. Реєстрація відповідачки у квартирі створює позивачеві незручності, оскільки нарахування за всі комунальні послуги здійснюються відповідно до кількості зареєстрованих осіб, а також позивач не має можливості оформити субсидію та приватизувати житло, в якому він постійно проживає. За вказаних обставин, та зважаючи на те, що відповідачка понад один рік без поважних причин відсутня за місцем реєстрації, хоча перешкод в користуванні жилим приміщенням їй ніхто не чинив, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартиною АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити.

Відповідач належним чином повідомлялася про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надала, тому, згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 255 від 23 березня 1978 року було видано ордер № 1362 серія МК від 31 березня 1978 року на право зайняття квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 61 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно ордеру, до складу сім`ї ОСОБА_2 входять його дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_3 .

Згідно зі статтею 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до статті 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до статті 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно з статтею 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 758/8097/18-ц від 18.03.2020 року.

Частина перша статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 (серія НОМЕР_1 ) встановлено, що вона з 29 жовтня 1992 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Також з Витягу про реєстрацію місця проживання особи № 19820/28-03 від 23 жовтня 2023 року, наданого Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 29 жовтня 1992 року по теперішній час.

Встановлено, що рішенням Тернопільської міської ради від 11 липня 2022 року вулицю Чалдаєва у місті Тернополі перейменовано на вулицю Патріарха Любомира Гузара.

Водночас, згідно акту-довідки, засвідченого підписом директора ТФ ТОВ «КК «Будсервіс» Сахнюк Я.О. від 12 липня 2023 року № 151, зафіксовано той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована, але не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2012 року та по теперішній час, що засвідчено сусідами ОСОБА_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_8 (проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_9 (проживає за адресою: АДРЕСА_5 ).

Окрім того, з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано дозвіл на тимчасове проживання в Оренбургській області російської федерації з 2015 року.

04 березня 2022 року відповідачкою отримано вид на проживання у російській федерації (83 № 0366821).

Встановивши, що позивачем доведено факт непроживання відповідачки ОСОБА_3 у спірній квартирі понад встановлені статтею 71 ЖК України строки без поважних причин, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання відповідачки такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-282, 288, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1073,60 гривень сплаченого судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлено 11 грудня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк