04 грудня 2023 року Єдиний унікальний № 501/800/19 Провадження № 2/501/207/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

в складі: головуючого -Тордія Е.Н. секретаря судового засідання Левицька А.В.,

номер справи № 501/800/19 провадження № 2/501/207/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області позовну заяву: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав,-

участь у справі приймали: позивач - ОСОБА_1

представник позивача адвокат - Попов В.В.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Іллічіваськогол міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не приділяє належної уваги вихованню, здоров`ю та розвитку дитини, зловживає алкоголем, впродовж спільного життя ухилявся від обов`язку утримувати її та дитину, увесь час після одруження принижував її, підіймав руку на неї та дитину, погрожував їм, вигнав їх з будинку. На даний час з дитиною займається психолог, дитина боїться поведінки батька та не бажає з ним бачитись.

Уточнивши позовні вимоги просила:

позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19 березня 2020 року з ОСОБА_2 стягнено аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 18 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року рішення суду першої інстанції змінено.

Доповнено мотивувальну та резолютивну частини рішення суду першої інстанції абзацем такого змісту:«Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність змінити ставлення до виховання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на Орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеської області контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків».

Виключено з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на думки філософів та педагогів щодо місця батька у взаємовідносинах із дитиною.

В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2022 року зазначену справу передано у провадження судді Тордія Е.Н.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Попов В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в попередніх судових засіданнях заперечував проти позбавлення його батьківських прав, вважав що на сина впиває колишня дружина , та не надає йому можливості спілкуватися. Так , зазначив що дійсно в родині виникали сварки після яких дружина забирала сина та ішла до батьків. Після примирення вона поверталась. Зазначив що він не має постійної роботи але родину утримував. Зазначив що після винесеного рішення попереднім судом з сином не спілкувався .Подавав заячу щодо визначення днів для спілкування з сином , яка задоволена але рішення не виконується.

Представник відповідача прохала в задоволені позовних вимог відмовити

В подальшому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 адвокат Дубінччук Ж.М. надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

01 листопада 2022 року по справі постановлена ухвала про прийняття справи до свого провадження та розгляд справи за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 14 листопада 2023 року.

30 листопада 2022 року по справі постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду на 19 грудня 2022 року та зобов`язано орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області надати Висновок по справі про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19 квітня 2023 року по справі призначено судову психологічну експертизу, провадження якої доручено, експертам Одеського науково - дослідницького інституту судових експертиз.

14 листопада 2023 року справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав повернута до Іллічівського міського суду Одеської області з висновком № 23-2262.

Суд, вислухавши учасників процессу, дослідивши матеріали справи, ухвалює рішення про наступне.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва ( серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 22 лютого 2013 року) між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб (Т. 1 а. с. 6).

Згідно свідоцтва про народження (серія НОМЕР_2 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 13 серпня 2018 року ) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1 а. с. 7).

Відповідно до заяви від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 зверталась до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області стосовно заподіяння їй психологічного, економічного насилля та фізичних побоїв, які спричинили погіршення здоров`я, з боку чоловіка ОСОБА_2 та просила притягнути його до відповідальності за домашнє насилля (т. 1 а. с. 20-21).

Згідно з відповіддю на запит суду від ДНЗ (ясла-садок) № 21 «Журавлик» ЧМР Одеської області від 16 травня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поступив до закладу в жовтні 2016 року в молодшу групу, мати характеризується як спокійна, добра та чуйна людина, батько іноді забирав дитину, дитина скаржилась на дії батька, стосунки між дитиною та батьком були стримані, матір`ю надано письмову заяву, щоб дитину не віддавали

батьку, та дозволено спілкування з дитиною батьком на території дитячого закладу, якщо дитина забажає (т.1 а. с. 45).

Листом КНП «Чорноморська лікарня» ЧМР Одеської області від 23 травня 2019 року на виконання ухвали суду від 16 травня 2019 року надано відомості щодо перебування дитини на обліку у лікаря - педіатра ОСОБА_5 із зазначенням, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю ( т.1 а. с. 66-69).

Згідно листа ГУНПУ в Одеській області Овідіопольського ВП від 23 травня 2019 року станом на 23 травня 2019 року звернень та повідомлень щодо ОСОБА_1 не надходило (т. 1 а. с. 75).

У висновку ВК ЧМР Одеської області як органу опіки та піклування від 25 липня 2019 року щодо неповнолітнього ОСОБА_3 зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 103-106).

Згідно довідки Служби у справах дітей ВК ЧМР Одеської області від 16 травня 2019 року про встановлення думки малолітнього ОСОБА_3 , дитину опитано в присутності матері з метою встановлення думки дитини щодо позбавлення батьківських прав. Зі слів дитини батько часто поводився агресивно, пиячить та б`є його матір, розбивав речі об стіну та кидав у дитину коробкою, кричить на них, залякує та виганяє з дому. Дитина залякана та не бажає бачитись з батьком (т. 1 а. с. 107).

У психологічному висновку ЧМЦСССДМ № 01-12/452 від 06 вересня 2019 року зазначено про тривожність дитини, батька за час кількох зустрічей не згадував, що свідчить про незадовільні стосунки дитини з батьком, зазначив про погане відношення батька до матері та до нього (т.1 а .с. 127-128).

Висновком виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області №42 від 1 березня 2023 року підтверджено доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 ( т.2 а.с.204-205).

З висновку експерта № 23-2262 від 02 листопада 2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи встановлено наступні рекомендації: відновлення спілкування дитини з батьком повинно відбуватися виключно за бажанням хлопчика та у психологічно безпечних для дитини умовах (таких, які ОСОБА_3 обере самостійно); проживання дитини з матір`ю; мінімізація участі ОСОБА_3 в обговоренні сімейних негараздів та конфліктів для уникнення негативних наслідків на психологічний стан дитини (т. 3 а.с. 46-60).

Рекомендовано проживання дити з матір`ю, мінімізація участі ОСОБА_3 в обговоренні сімейних негараздів та конфліктів для уникнення негативних наслідків на психологічний стан дитини.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми .

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків це є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно до ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилалась зокрема на те ,що відповідач зловживає алкоголем, увесь час після одруження принижав її , в стані алкогольного сп`яніння підіймав руку на неї та сина, погрожував їм , виганяв з будинку.

Відповідно до заяви від 22 квітня 2019 року ОСОБА_1 зверталась до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області стосовно заподіяння їй психологічного, економічного насилля та фізичних побоїв, які спричинили погіршення здоров`я, з боку чоловіка ОСОБА_2 та просила притягнути його до відповідальності за домашнє насилля (т. 1 а. с. 20-21).

На час нового розгляду справ в суді позивач, підтвердила свої пояснення та зазначила,що після розірвання шлюбу син та батько не спілкуються. Син не має бажання спілкуватися з батьком через його поведінку. Не зважаючи на той факт , що відповідач звернувся до суду з позовом про визначення часу спілкування з дитиною та її задоволення судом, спілкування не відбувається взагалі.

В примусовому порядку відповідач сплатив заборгованість з аліментів за рішенням суду.

В судовому засіданні відповідач наполягав на тому що він має намір спілкуватися з сином але через поведінку дружини немає такої можливості .

Після призначення судом психологічної експертизи на виклики до експертної установи не з`явився, сплату послуг експерта не сплатив.

Допитаний в присутності психолога ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив ,що йому спокійніше разом з матір`ю. Після переїзду з дому батька він більш впевнений , мати його любить та захищає. В свою чергу він також захищав мати, коли батько в нетверезому стані виганяв їх з будинку. Також зазначає , що батько декілька разів заводив йому руки назад , піднімав до верха , що спричиняло фізичну біль та страх за себе та матір , його ставлення не змінилось , хлопчик не відчуває любові та турботи батька не бажає жодної взаємодії з ним.

В результаті діагностичної бесіди під час психологічної експертизи вбачається ,що ОСОБА_3 вказує на ознаки психологічного та фізичного насилля під час спільного проживання з батьком. Дитина відтворює події , як батько виганяв їх з матір`ю і як це вплинуло на його світогляд.

Відповідно до висновку експерта № 23-2262 від 02 листопада 2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи встановлено наступні рекомендації: відновлення спілкування дитини з батьком повинно відбуватися виключно за бажанням хлопчика та у психологічно безпечних для дитини умовах (таких, які ОСОБА_3 обере самостійно); проживання дитини з матір`ю; мінімізація участі ОСОБА_3 в обговоренні сімейних негараздів та конфліктів для уникнення негативних наслідків на психологічний стан дитини (т. 3 а.с. 46-60).

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи положення п.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17).

Судом під час розгляду справи у судовому засіданні не було встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або, що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, тому з урахуванням інтересів дитини суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і погоджується з висновками органу опіки та піклування , психологічної експертизи про доцільність , позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Висновки суду.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу ст. 150, 155, 164, 165, 181, 192 Сімейного Кодексу України, Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2 ст. 51 Конституції України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ