Справа № 628/5075/21
№ 2/183/1380/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д. І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)про встановлення факту прийняття спадщини, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

17 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту прийняття спадщини, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок АДРЕСА_1 .

За життя, 21 березня 2018 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області Тарасовою О.О. за р. № 30, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона по закону матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а спадкоємцями за законом - її чоловік (дід позивача) ОСОБА_3 та донька (мати позивача) ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер дід позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, а тому єдиним спадкоємцем після його смерті за законом є його донька (мати позивача) ОСОБА_4 , яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь онуки спадкодавця, тобто позивача.

29 серпня 2019 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину серії ННХ № 806028, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1858 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3/4 частини житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину зазначеного житлового будинку ще не видано.

Позивач зазначає, що після смерті діда ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому частку 1/4 житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, враховуючи заяву її матері ОСОБА_4 про відмову від спадщини після смерті батька на користь онуки спадкодавця, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею вищезазначеного спадкового житлового будинку.

29 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на належну йому частину спірного житлового будинку, але постановою державного нотаріуса Колосовської С.О. від 29 серпня 2019 року їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском останньою строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Позивач вказує, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що вона вважала, що всі необхідні заяви щодо прийняття спадщини вона вже надала, крім того, у зв`язку із обмежувальними заходами, пов`язаними із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та запровадженням на території України протиепідемічних правил, вона була позбавлена можливості своєчасно зібрати необхідні документи для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За вказаних обставин ОСОБА_1 вважає, що причина пропуску нею строку для прийняття спадщини є поважною, а тому є достатні підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд:

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 грудня 2021 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 05 січня 2022 року закрито провадження у справі, розгляд справи призначено по суті.

Згідно розпорядження голови Верховного Суду України від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» зазначену справу було передано 13 жовтня 2022 року за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року зобов`язано Куп`янську державну нотаріальну контору Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років померла баба позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 03 липня 2018 року Виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 липня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що зазначений будинок належав спадкодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 25 грудня 1969 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Панасенко Р.Г., за р.№ 4779, зареєстрованого в Куп`янському БТІ в книзі: 67 (с), номер запису: 9521, реєстраційний номер: 4394091.

Спадкова справа № 1/2019 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 була заведена 09 січня 2019 Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області року, номер у спадковому реєстрі:63584136, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73067723 від 04 липня 2023 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57365803 від 29 серпня 2019 року.

Встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_3 , 1939 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 323.

За життя 21 березня 2018 року ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області Тарасовою О.О. за р. № 30, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що належатиме їй на день смерті та на що вона по закону матиме право, заповіла позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54683609 від 09 січня 2019 року. номер у спадковому реєстрі: 62199685.

Згідно із ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт може бути реалізоване протягом всього життя особи і включає як право на складення заповіту або кількох заповітів, так і права на їх зміну, скасування.

Усі наведені правомочності заповідача у сукупності із засобами їх правової охорони та захисту є здійсненням свободи заповіту, яка є принципом спадкового права.

Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача.

Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

Здійснення права на заповіт не пов`язується законом з місцем проживання та перебування заповідача.

Відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 1254 ЦПК України заповідач має у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

З матеріалів спадкової справи № 1/2019 заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася онука спадкодавця, тобто позивач ОСОБА_1 .

В той же час, з матеріалів спадкової справи № 1/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 вбачається, що спадкоємцем першої черги спадкування, який має право на обов`язкову частку у спадковому майні спадкодавця, передбаченого ст. 1241 ЦК України, є чоловік спадкодавця ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на день смерті спадкодавця був зареєстрований та проживав разом з ним. Матеріали спадкової справи не місять відомостей, що чоловік спадкодавця ОСОБА_3 відмовився від належної йому обов`язкової частки в спадковому майні на користь інших осіб.

Так, приписами статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині чоловіка спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , необхідно встановити частку, яка б належала йому за законом після смерті дружини, а тому важливо визначити коло спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно з приписами ст. 1258 ЦК України,1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вже встановлено вище, чоловік спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом з нею, що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 323.

Зокрема, з цієї ж довідки вбачається, що є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , яка на день смерті заповідача проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 є: її чоловік ОСОБА_3 , який на день смерті дружини проживав разом з нею у спадковому будинку до дня своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та дочка ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на належне їй спадкове майно є: її чоловік ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_4 , яким за законом належало б по 1/2 частці, а тому відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, враховуючи наявність заповіту спадкодавця на імя позивача ОСОБА_1 , обов`язкова частка чоловіка померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 становить половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом від усього спадкового майна дружини, а саме 1/4.

Отже, позивач ОСОБА_1 за заповітом спадкує 3/4 частки спадкового майна після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, судом встановлено, що 29 серпня 2019 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. позивачу ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину серії ННХ № 806028, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1858 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3/4 частини житлового будинку з надвірними побудовами, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 21,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57365803 від 29 серпня 2019 року (номер у спадковому реєстрі: 64667651).

Зі змісту вказаного свідоцтва вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину зазначеного житлового будинку ще не видано.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років помер дід позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що 26 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області складено відповідний актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 26 листопада 2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина на належну йому 1/4спірного житлового будинку, яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55900976 від 17 квітня 2019 року.

Спадкова справа № 165/2019 після смерті ОСОБА_3 , померлого25 ІНФОРМАЦІЯ_8 була заведена 17 квітня 2019 Куп`янською державною нотаріальною конторою Харківської області року, номер у спадковому реєстрі: 64076924, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55901265 від 17 квітня 2019 року.

Встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 324.

Зокрема, з цієї ж довідки вбачається, що є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого25 ІНФОРМАЦІЯ_8 на належну йому частку спірного житлового будинку є його дочка ОСОБА_4 .

В той же час, з матеріалів спадкової справи № 165/2019 після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що до Куп`янської районної державної нотаріальної контори Харківської області звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька на користь онуки померлого, тобто позивача ОСОБА_1 , яка у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася.

Встановлено, що 29 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 на належну йому частину спірного житлового будинку, однак постановою державного нотаріуса Колосовської С.О. від 29 серпня 2019 року їй було відмовлено у вчиненні відповідних нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском останньою строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1262 ЦК України).

У третю чергу право на спадкування мають за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Згідно до приписів ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом. Дочка спадкодавця, тобто мати позивача ОСОБА_4 , яка є спадкоємицею першої чергу спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини на користь онуки спадкодавця, тобто позивача ОСОБА_1 . Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як зазначалося вище, на день смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 26 лютого 2019 року за вих. № 324.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до абз. 1,3,6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Позивач зазначає, що пропустила строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки на час перебігу та спливу шестимісячного строку діяли карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19), встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості своєчасно зібрати необхідні документи для прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так дійсно, постановами Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами було запроваджено та продовжено карантин на всій території України, у зв`язку з чим був припинений прийом громадян у всіх підприємствах, установах, органах юстиції, а також зупинено рух громадського транспорту та обмежено пересування громадян, діяли ряд інших обмежень.

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на період дії карантину не було зупинено прийом громадян у нотаріальних конторах.

Водночас, листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача, викладені у позовній заяві, про те, що через карантинні заходи, направлені на запобігання поширенню на всій території України коронавірусної інфекції (COVID-19) вона не змогла своєчасно використати своє право на звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда, оскільки карантинні обмеження були встановлені з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року, в той час як шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив 25 травня 2019 року, тобто до запровадження карантинних заходів (12 березня 2020 року), а тому постає питання

За наведених вище обставин, суд не вбачає підстав для визначення позивачу ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи останньою не було надано суду належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску нею шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, пов`язаними з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України.

Позивач на підтвердження своїх вимог не скористалася своїм правом надати відповідні докази до суду.

Оскільки доводи позивача не підтверджені належними та допустимими доказами, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В той же час, суд зауважує, що факт прийняття спадщини розповсюджується на правовідносини, врегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, а тому правовідносини щодо спадкування ОСОБА_1 спірної частини майна після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягають врегулюванню саме за нормами ЦК України 2003 року, які набрали чинності 01 січня 2004 року, приписами ч. 3 ст. 1268 якого передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З наведеного слідує, зокрема встановлено вище, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на день смерті був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою, а тому окремо ухвалювати рішення в цій частині не вимагається, достатньо лише про це зазначити в мотивувальній його частині.

З огляду на вищенаведене, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав в цій частині вимог, остання не скористалася правом уточнити свої вимоги, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.

Згідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, третя особа Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту прийняття спадщини, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

- відповідач: Курилівська сільська рада Куп`янського району Харківської області, , місцезнаходження за адресою: 63730, Харківська область, Куп`янський район, с. Курилівка, вул. Лозова, буд. 1;

- третя особа: Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),, місцезнаходження за адресою: 63701, Харківська область, м. Куп`янськ, пр. Куп`янський, буд. 4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2023 року.

Суддя Д. І. Городецький