Справа №: 398/2074/21
провадження №: 2/398/123/23
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу №398/2074/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правничих послуг діє адвокат Чередніченко Л.П. до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Комунального підприємства "Житлогосп" про захист прав споживача та скасування боргу і стягнення моральної шкоди,
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним та скасування боргу за послугу КП "Житлогосп" в сумі 1491,76грн. та стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 5000грн.
Позивачка є власницею квартири, згідно договору купівлі-продажу від 01.08.2012 року, яка розташована у АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі ніхто не зареєстрований з моменту її покупки.
Згідно договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без дати, вказано, що позивач являється власником квартири по АДРЕСА_1 та зобов`язана сплачувати за комунальні послуги за одного чоловіка.
Вказує, що в квартирі ніколи ніхто не зареєстрований, а проживав один чоловік без реєстрації. З старшою будинку ОСОБА_2 , яка проживає у АДРЕСА_2 , склались неприязні відносини, остання постійно вимагала від жильців будинку кошти, які не були вказані в будь яких договорах, та такі вимоги, були незаконні. Позивачка доказувала їй, що вона не має права на такі вимоги, писала на неї скарги записувала розмови на диктофон, тому вона умисно надавала відповідачу по справі КП «Житлогосп», свідчення, що в її квартирі проживає 4 чоловіка. Умисно надала відповідачам свідчення які є неправдивими та не відповідають дійсності, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість у розмірі 1623,72 грн.
Вважає, що вона повинна сплати за одну особу(згідно Договору), це 231,96 грн. (1623,72-231,96), тобто просить суд скасувати борг у сумі 1491,76 грн., як безпідставно незаконно нарахований.
Окрім того, вказує, їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 5000,00 грн.,оскільки їй спричинені моральні та фізичні, душевні страждання.
Позивачка та її представник адвокат Чередніченко Л.П. у судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ
Представник відповідача Олександрійської міської ради у судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Скористались своїм правом, та надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого, вказують, що вони є неналежним відповідачем по справі, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Представник відповідача Комунального підприємства "Житлогосп" в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, правом надати відзив не скористався.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 квітня 2021 року справу № 398/2074/21 (провадження № 2/398/1345/21) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А.
Ухвалою суду від 13 травня 2021 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 вересня 2021 року № 504-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14 вересня 2021 року справа № 398/2074/21 (провадження № 2/398/1345/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Нероди Л.М. від 21.10.2021 року прийнято до свого провадження вказану справу та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2012 року, ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 , квартиру, яка розташована у АДРЕСА_1 .
Згідно договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між КП «Житлогосп» та ОСОБА_1 , предметом вказаного договору є забезпечення виконавцем надання послуг у утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки про розмір платежів за послуги КП«Житлогосп» від 28.01.2021року виданої ОСОБА_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , вбачається, що з 01.01.2019 року по 01.11.2019 року прописані/приживають - 0 осіб; з 01.12.2019 року - 3 осіб; 01.01.2020 року - 0 осіб; з 01.02.2020 року по 01.12.2020 року - 4 осіб, заборгованість складає 1623,72 грн. Коригування грудні 2019 року та у лютому 2020 року було зроблено на підставі заяви старшої будинку ОСОБА_4 .
17.08.2020 року ОСОБА_1 на ім`я начальника КП « Житлогосп» була написана претензія, відповідно до якої, просить провести перерахунок оплати за вивіз сміття, оскільки у квартири ніколи не проживали чотири особи.
27.10.2020 року ОСОБА_1 на ім`я заступника міського голи Олександрійської міської ради була написана заява, відповідно до якої, просить надати відповідь, на підставі чого, їй як власнику квартири, яка розташована у АДРЕСА_1 нарахована заборгованість перед КП «Житлогосп» та просить її скасувати.
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Лікарівської сільської ради Олександрійського району від 14.08.2020 року, про те, що ОСОБА_1 , 1970 року народження, дійсно зареєстрована та постійно проживає за адресою АДРЕСА_3 , з 25.05.2005 року.
Відповідно до заяви, написаної на ім`я директора КП «Житлогосп», від старшої будинків АДРЕСА_4 ОСОБА_4 від 14.11.2019 року, вбачається, що остання просить нарахувати оплату за вивіз сміття таким квартирам по АДРЕСА_4 , де прописана 1людина, а проживають по факту: АДРЕСА_5 - 4 людини; АДРЕСА_6 - 4 людини; АДРЕСА_1- 4 студента.
Відповідно до акут про проживання від 22.12.2019 року, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 в теперішній час проживає ОСОБА_5 . В квартирі є його особисті речі. Про те, що живе один чоловік, свідчить зовнішній вигляд квартири. Акт склали в присутності сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до акут про проживання від 15.01.2019 року, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 в теперішній час проживає ОСОБА_5 . В квартирі є його особисті речі. Про те, що живе один чоловік, свідчить зовнішній вигляд квартири. Акт склали в присутності сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до акут про проживання від 16.02.2020року, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 в теперішній час ніхто не проживає. В квартирі особистих речей немає. Зовнішній вид квартири свідчить про те, що у ній ніхто не проживає. Акт склали в присутності сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до акут про проживання від 26.12.2020року, вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 в теперішній час ніхто не проживає. В квартирі особистих речей немає. Зовнішній вид квартири свідчить про те, що у ній ніхто не проживає. Акт склали в присутності сусідів: ОСОБА_6 та ОСОБА_7
ОЦІНКА СУДУ
Як вбачається із договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між КП «Житлогосп» та ОСОБА_1 , предметом вказаного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 .
В той час, відповідачем КП Житлогосп» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості, з 01.01.2019 року по 01.11.2019 року, де прописані/приживають - 0 осіб; з 01.12.2019 року - 3 осіб; 01.01.2020 року - 0 осіб; з 01.02.2020 року по 01.12.2020 року - 4 осіб, де заборгованість складає 1623,72 грн.(вказана заборгованість була нарахована у відповідності до фактично проживаючих осіб).
Наданої КП Житлогосп» довідки від 28.01.2021 року, вбачається, що коригування у грудні 2019 року та у лютому 2020 року було зроблено на підставі заяви старшої будинку ОСОБА_4 , тобто не надано доказів того, що у вказані періоди було прописана/проживала вказана кількість осіб, а коригування відбулось за заявою старшою будинку ОСОБА_4 , що нічним, не підтверджується, також не надано протоколу загальних зборів співвласників будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 , було вибрано уповноважену особу співвласників, з визначенням повноважень щодо здійснення усіх питань управління багатоквартирним будинком та підписанню договору.
Окрім того, позивачем надано акти від 22.12.2019 року, 15.01.2019 року де вказано, що за адресою АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_5 , акти від 16.02.2020 року та від 26.12.2020 року, де вказано, що за вказаною адресою в теперішній час ніхто не проживає.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування боргу у сумі 1491,76 грн. підлягають задоволенню, в цій частині.
Що стосується стягнення з КП «Житлогосп» та Олександрійської міської ради морільної шкоди у сумі 5000,00 грн.
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз.
Враховуючи вищенаведене, безпідставне нарахування заборгованості відповідачем КП «Житлогосп», що змушувало позивача докладати додаткових зусиль для забезпечення звичного ритму та умов життя, вживати додаткових зусиль для відновлення порушеного права, з врахуванням принципу розумності та співмірності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000,00 грн., які за необхідно стягнути КП «Житлогосп», оскільки останні проводило розрахунки із позивачем на підставі діючого законодавства та договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і тому відсутні будь-які неправомірні дії Олександрійської міської ради у спірних правовідносинах щодо позивача. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що у задоволенні позовних вимог до Олександрійської міської ради, необхідно відмовити.
За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Відповідно до ст.13 вказаного Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Статтею 10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; 4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом частини першої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: 1) розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством; 2) пропонувати при укладенні договору ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги третьої групи (пункт 3 частини першої статті 14 цього Закону); 3) брати участь у конкурсах на набуття права виконувати житлово-комунальні послуги на певній території відповідно до цього Закону; 4) вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 5) вимагати від споживача своєчасного проведення робіт щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з вини споживача, або відшкодування вартості цих робіт; 6) отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг і повертати їх у разі ненадання таких послуг чи пільг; 7) на відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів нижчими від розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво; 8) доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.
Згідно з частиною другою статті 21 Закону, виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; 8) сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; 9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Як передбачено статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в т.ч.: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї.
Частиною першоюстатті 1167 ЦК Українивстановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається із договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між КП «Житлогосп» та ОСОБА_1 , предметом вказаного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_1 .
В той час, відповідачем КП Житлогосп» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості, з 01.01.2019 року по 01.11.2019 року, де прописані/приживають - 0 осіб; з 01.12.2019 року - 3 осіб; 01.01.2020 року - 0 осіб; з 01.02.2020 року по 01.12.2020 року - 4 осіб, де заборгованість складає 1623,72 грн.(вказана заборгованість була нарахована у відповідності до фактично проживаючих осіб).
Наданої КП Житлогосп» довідки від 28.01.2021 року, вбачається, що коригування у грудні 2019 року та у лютому 2020 року було зроблено на підставі заяви старшої будинку ОСОБА_4 , тобто не надано доказів того, що у вказані періоди було прописана/проживала вказана кількість осіб, а коригування відбулось за заявою старшою будинку ОСОБА_4 , що нічним, не підтверджується, також не надано протоколу загальних зборів співвласників будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 , було вибрано уповноважену особу співвласників, з визначенням повноважень щодо здійснення усіх питань управління багатоквартирним будинком та підписанню договору.
Окрім того, позивачем надано акти від 22.12.2019 року, 15.01.2019 року де вказано, що за адресою АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_5 , акти від 16.02.2020 року та від 26.12.2020 року, де вказано, що за вказаною адресою в теперішній час ніхто не проживає.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування боргу у сумі 1491,76 грн. підлягають задоволенню, оскільки вказані вимоги обґрунтовані.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до Загальної декларації прав людини кожен має право на такий життєвий рівень, включаючи житло, який є необхідним для підтримання його здоров`я і добробуту його самого та його сім`ї (стаття 25).
Частиною третьої статті 23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин справи, які мають істотне значення.
Як роз`яснив, Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який розмір може мати суто умовний вираз.
Враховуючи вищенаведене, безпідставне нарахування заборгованості відповідачем КП «Житлогосп», що змушувало позивача докладати додаткових зусиль для забезпечення звичного ритму та умов життя, вживати додаткових зусиль для відновлення порушеного права, з врахуванням принципу розумності та співмірності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000,00 грн., які за необхідно стягнути КП «Житлогосп», оскільки останні проводило розрахунки із позивачем на підставі діючого законодавства та договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і тому відсутні будь-які неправомірні дії Олександрійської міської ради у спірних правовідносинах щодо позивача.
На підставі наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що у задоволенні позовних вимог до Олександрійської міської ради, необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,354-355 ЦПК України, суд, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі договору про надання правничих послуг діє адвокат Чередніченко Л.П. до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Комунального підприємства "Житлогосп" про захист прав споживача та скасування боргу і стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.
Визнати недійсним та скасувати борг за послуги КП «Житлогосп» у сумі 1491,76 грн.
Стягнути з Комунального підприємства "Житлогосп" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1000,00 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.10.2023 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_3 ;

відповідач - Олександрійська міська рада, місце знаходження, місто Олександрія, пр. Соборний, 59;

відповідач - КП «Житлогосп», місце знаходження, місто Олександрія, вул. Григорія Усика, 29

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА