ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/378/23 Номер провадження 22-ц/814/4635/23Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І.В

учасники справи:

представник позивача - адвокат Жага Е.Г.

переглянула у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області

на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2023 року, ухвалене суддею Зуб Т.О., повний текст рішення складено - 06 вересня 2023 року

у справі за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Жаги Едуарда Григоровича до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про скасування рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Жага Е.Г. звернувся до суду з позовом до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про скасування рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року, в якому просив суд скасувати рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 67 від 07.02.2023 року про відмову у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку площею 14,8483 га, з кадастровим номером :01:002:0657, цільове призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області; стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.01.2013 року було укладено типовий договір оренди землі між ним та Сенчанською сільською радою на земельну ділянку площею 14,8483 га з кадастровим номером :01:002:0657, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до п. 8 типового договору оренди землі від 02.01.2013 року, даний договір укладений строком на 10 років, також даний пункт договору передбачає, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 40 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстроване 27.02.2014 року за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності 4817698, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, серія ЕАХ № 965008 від 27.02.2014 року. Відповідно до п. 43 типового договору оренди землі від 02.01.2013 року, цей договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації. Таким чином, строк дії даного договору оренди землі закінчується 27.02.2024 року. Маючи намір продовжувати користуватися орендованою земельною ділянкою, керуючись положеннями ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», ОСОБА_1 завчасно, понад 1 рік та 2 місяці, а саме 30 грудня 2022 року направив лист-повідомлення до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про намір поновити на новий строк Типовий договір оренди землі від 02.01.2013 року на вище вказану земельну ділянку. Проте, Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області було передчасно прийнято рішення №67 від 07.02.2023 року про відмову у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку, без наведення у цьому рішенні підстав для його прийняття. Відмова у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року мотивована рекомендаціями постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою сільської ради, з метою ефективного та раціонального використання земель. Окрім цього, вказане рішення було прийняте до закінчення дії договору, оскільки строк дії даного договору оренди землі закінчується 27.02.2024 року. Також відповідач не надав пропозицій про зміну до умов договору і не направив позивачу для узгодження відповідне повідомлення у встановлений законом місячний строк. Враховуючи вище викладене, вважає, що відповідачем було порушено процедуру, встановлену ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та не визнано його переважне право на поновлення договору оренди землі. Також Сенчанською сільського радою не було вказано причини відмови на укладення договору оренди землі на новий строк, а тому рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року про відмову у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку площею 14,8483 га, з кадастровим номером :01:002:0657, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області підлягає скасуванню.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жага Едуард Григорович, до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, про скасування рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року - задоволено частково.

Скасовано рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року про відмову ОСОБА_1 у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку площею 14,8483 га з кадастровим номером :01:002:0657, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, щовідповідно до п. 43 типового договору оренди землі від 02.01.2013 року, цей договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації, отже, строк дії даного договору оренди землі закінчується 27.02.2024 року, тому рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року про відмову у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року прийнято передчасно.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат, то суд першої інстанції виходив з того, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Матеріали справи не містять документального підтвердження витрат на правову допомогу, а тому вказана вимога ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі Сенчанська сільська рада Миргородського району Полтавської області, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.05.2023 року у справі №693/137/22, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі. Вказує, що при вирішенні спору суд не надав належну оцінку доводам відповідача, наведеним у відзиві. Посилається на те, що 04.01.2023 року відповідач отримав лист-повідомлення від ОСОБА_1 про поновлення договору оренди землі від 02.01.2013 року, але без проекту додаткової угоди, як передбачего ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Зазначає, що визначення дати закінчення строку дії договору оренди землі - одна з головних проблем у вирішенні земельних спорів. Вказує, що у даному випадку договір оренди землі підписаний сторонами після 01.01.2013 року, а саме 02.01.2013 року, тому датою його укладання є дата його підписання сторонами, або інша дата, вказана у договорі. При цьому, така дата не залежить від дати державної реєстрації права оренди, відповідно, і відлік строку оренди 10 років починається з 02.01.2013 року, що узгоджується з постановою Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №912/3295/18 та від 15.04.2021 року у справі №927/75/20. Вказує, що після 01.01.2013 року державній реєстрації підлягав не договір оренди землі, а право оренди за таким договором. Договір оренди землі, що є предметом даного розгляду, укладений 02.01.2013 року, передбачав умову (п.8 договору договір укладено на 10 років) на переважне право на поновлення договору на новий строк відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 40 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Посилається на те, що договір оренди закінчився 02.01.2023 року, відповідно переважне право на поновлення договору на новий строк мало б місце, якби орендар ОСОБА_1 звернувся з листом-повідомленням про поновлення договору не пізніше 23.11.2022 року, тобто за 40 днів до його закінчення, як передбачено умовами договору з додаванням проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду не з`явився відповідач, він належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 23.11.2023 року судової повістки про виклик до суду на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 119). При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 21.11.2023 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (див. mutatis mutandis рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.89, N 11681/85)).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, N 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) від 14.10.2003, заява N 50966/99)).

Таким чином, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду. Відповідач Сенчанська сільська рада Миргородського району Полтавської області, подавши апеляційні скарги, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами ст. 44 ЦПК України повинна виявляти інтерес до відомого їй провадження, зокрема, щодо руху поданої нею апеляційної скарги та результату розгляду її судом.

Отже, колегія суддів бере до уваги, що Сенчанська сільська рада Миргородського району Полтавської області була ініціатором апеляційного провадження, а тому, звернувшись з апеляційною скаргою у справі, вона є безпосередньо зацікавленою вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що рішенням Сенчанської сільської ради від 30.11.2012 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 14,8483 га (а.с. 18, 19-25).

02.01.2013 року між ОСОБА_1 та Сенчанською сільською радою укладено типовий договір оренди землі між ним та Сенчанською сільською радою на земельну ділянку, площею 14,8483 га, з кадастровим номером :01:002:0657, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 9-11).

Відповідно до п. 8 типового договору оренди землі від 02.01.2013 року, даний договір укладений строком на 10 років, також даний пункт договору передбачає, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк (а.с. 9-11).

Згідно акту приймання-передачі від 02.01.2023 року вказану земельну ділянку передано орендарю (а.с. 12).

Право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстроване 27.02.2014 року за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності 4817698, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, серія ЕАХ № 965008 від 27.02.2014 року (а.с. 13).

28.07.2014 року укладено додаткову угоду до договору оренди, згідно якої визначено розмір орендної плати 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 14).

01.02.2021 року укладено додаткову угоду №2 до договору оренди, згідно якої визначено розмір орендної плати 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 15) та зареєстровано в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 16).

Маючи намір продовжувати користуватися орендованою земельною ділянкою, керуючись положеннями ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», ОСОБА_1 30 грудня 2022 року направив лист-повідомлення до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про намір поновити на новий строк Типовий договір оренди землі від 02.01.2013 року на вищевказану земельну ділянку (а.с. 32).

Проте, Сенчанською сільською радою Миргородського району Полтавської області було передчасно винесено рішення №67 від 07.02.2023 року про відмову у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку (а.с. 33).

Відповідно до п. 43 Типового договору оренди землі від 02.01.2013 року, цей договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації. Таким чином, строк дії даного договору оренди землі закінчується 27.02.2024 року.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з наступного.

За змістом ст. 33 Закону України «Про оренду землі», орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право на укладення договору оренди землі перед іншими особами, які бажають укласти договір оренди.Тобто цепереважне право орендар має лише перед іншими орендарями у разі, якщо орендодавець має намір продовжувати надавати земельну ділянку в оренду.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом позовних вимог позивач має намір захистити порушене право у відповідності до порядку, передбаченого ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Згідно абзацу 4 розділ IX Перехідні положення ЗУ «Про оренді землі» у відповідності із положеннями ЗУ від 05.12.2019 р. № 340-ІХ вказано, що правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на моментах укладення.

Згідно ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, законодавством передбачено право ради вирішувати питання, які виникають з земельних відносин, зокрема, щодо передачі в оренду земельних ділянок, припинення права оренди тощо. Способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності на землю комунальної власності в межах населеного пункту від імені відповідної територіальної громади, щодо вирішення питань, які виникають з земельних відносин, зокрема, розпорядження землею територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, тощо є прийняття відповідного рішення.

Рада при здійсненні повноважень власника землі відповідної територіальної громади є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі суб`єкта щодо передачі йому в оренду земельних ділянок в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 19 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

Одночасно, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та нормами статей 764, 777 Цивільного кодексу України передбачено можливість поновлення договору оренди землі.

За приписами частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції на час виникнення спірних відносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це ореніюдавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договорам, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 1,ч.1 ст. 2, ст.З, ч. 4 ст. 4, ч. 1, абз.2 ч. 2 ст. 5, ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування. Орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Орендарями земельних ділянок можуть бути: громадяни і юридичні особи України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, міжнародні об`єднання.

Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та Іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об`єктом оренди є земельна ділянка.

У відповідності до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

За приписами ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

На підставі ч. 1 ст. 638, ч. 3 ст. 640 ІІК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення в відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 3 частини 2 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено (в попередні й редакції Закону - стаття 9), що під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ, організацій, які проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію, необхідну для такої реєстрації у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, які містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За змістом частини другої статті 729 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Закону України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; отримувати продукцію і доходи.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У відповідності до ст.ст.13,15, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за несплату є істотною умовою договору оренди.

У спеціальному Законі № 161-ХІУ вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18).

Можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом №161-ХІУ, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Тобто для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації його сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Такі висновки щодо набрання чинності договором оренди земельної ділянки зроблено у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 570/3056/15-ц (провадження № 6-643цс16), у мотивувальній частині якої міститься роз`яснення аналогічного розуміння правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 19.02.2014 року у справі № 426/І 4068/2012 (провадження № 6-162цс 13).

Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-ХІУ і (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-УІ) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків є фіктивним.

Разом з тим реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору.

У пункті «ї» частини першої статті 211 ЗК України передбачено, до порушенням земельного законодавства є, зокрема, ухилення від державної реєстрації земельних ділянок.

Згідно ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 29 січня 2006 року, відповідно до якої державна реєстрація прав, є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження в порядку встановленому законом, при цьому згідно статті 4 цього Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: право власності на нерухоме, майно; речові права на чуже нерухоме майно: а) право володіння; б) право користування (сервітут); в) право постійного користування земельною ділянкою; г) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); ґ) право забудови земельної ділянки (суперфіцій); д) право користування нерухомим майном строком більш як один рік.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом позову є скасування рішення 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області №67 від 07.02.2023 року про відмову у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку площею 14,8483 га, з кадастровим номером :01:002:0657, цільове призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Як правильно встановив суд першої інстанції, 02.01.2013 року між ОСОБА_1 та Сенчанською сільською радою укладено типовий договір оренди землі між ним та Сенчанською сільською радою на земельну ділянку, площею 14,8483 га, з кадастровим номером :01:002:0657, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населених пунктів на території Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на строк 10 років, право оренди на яку зареєстроване 27.02.2014 року за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, номер запису про право власності 4817698, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, серія ЕАХ № 965008 від 27.02.2014 року (а.с. 9-11,13).

Відповідно до п. 8 типового укладеного договору оренди землі від 02.01.2013 року, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 40 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 43 типового договору оренди землі від 02.01.2013 року, цей договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації.

Згідно ст. 640 ЦК України (у редакції від 01.01.2013 року) договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Отже, у даному випадку сторони договору оренди землі від 02.01.2013 року у п.43 визначили момент, коли він набирає чинності, тобто з 27.02.2014 року, що є датою його державної реєстрації, а тому строк дії його закінчується саме 27.02.2024 року.

Викладене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 322/1178/17, в якій вказано, що метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним. Разом з тим реалізувати свої суб`єктивні права та обов`язки сторони договору оренди земельної ділянки можуть лише після державної реєстрації такого договору. Велика Палата Верховного Суду бере до уваги, що відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України, у редакції, яка була чинною як на час укладення договору оренди земельної ділянки, так і на момент його державної реєстрації, визначено момент, коли договір, який підлягав державній реєстрації, є укладеним, а саме: договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії зазначеної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше, відповідно до частини третьої статті 631 ЦК України.

У постановах від 07 червня 2017 року у справі № 634/769/15-ц (провадження № 6-872цс17), від 18 січня 2017 року у справі № 532/129/16-ц (провадження № 6-2777цс16) та від 13 грудня 2013 року у справі № 1106/2791/2012 (провадження № 6-127цс13) Верховний Суд України звернув увагу на ситуацію, коли у договорах оренди сторони не вказали календарного терміну початку перебігу строку договору оренди, однак зауважили, що договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації. У цих постановах Верховний Суд України зробив висновок, що моментом початку строку дії договору є саме набрання ним чинності. У постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 0426/14068/2012 (провадження № 6-162цс13) Верховний Суд України зробив висновок, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є момент, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. Однак указав, що цивільні права та обов`язки, тобто чинність, договір набуває після його державної реєстрації. У цивільній справі, що переглядається Великою Палатою Верховного Суду, суди попередніх інстанцій установили, що перший власник земельної ділянки «особа» як орендодавець та «особа» як орендар підписали договір оренди земельної ділянки 01 листопада 2007 року.При цьому сторони узгодили у пункті 3 договору строк його дії - 10 років, у пункті 9.4 передбачили обов`язок орендаря приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку, та у пункті 14.1 визначили, що цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації. Отже, момент укладення договору, а відтак і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації договору. Інших строків чи термінів початку перебігу чи закінчення дії договору його текст не містить.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, 30.12.2022 року ОСОБА_1 направив лист-повідомлення до Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про намір поновити на новий строк типовий договір оренди землі від 02.01.2013 року на вищевказану земельну ділянку (а.с. 32).

07.02.2023 року прийнято рішення №67 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про відмову ОСОБА_1 у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку. Зобов`язано гр. ОСОБА_1 повернути Сенчанській сільській раді вказану земельну ділянку на умовах, визнчених договором, у 14-денний термін після закінчення строку дії договору(а.с. 33).

Зі змісту цього рішення вбачається, що воно прийняте з «урахуванням рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою сільської ради, з метою ефетивного та раціонального використання земель».

Рішення №67 від 07.02.2023 року 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області не містить конкретних мотивів відмови у продовженні строку дії договору оренди землі від 02.01.2013 року, з нього не вбачається, що саме є підставою для прийняття такого рішення, отже, воно є необгрунтоване.

Вбачається, що це рішення від 07.02.2023 прийнято більш, ніж за один рік до закінчення строку дії договору оренди землі від 02.01.2013 року, яким є 27.02.2024 року, тобто дійсно прийнято передчасно.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди землі підписаний сторонами після 01.01.2013 року, а саме 02.01.2013 року, тому датою його укладання є дата його підписання сторонами, то ці доводи не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно п. 43 договору оренди від 02.01.2013 року договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації. Датою його державної реєстрації є 27.02.2014 року та строк його дії 10 років спливає 27.02.2024 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди закінчився 02.01.2013 року, що переважне право на поновлення договору на новий строк мало б місце, якби орендар ОСОБА_1 звернувся з листом-повідомленням про поновлення договору не пізніше 23.11.2022 року, тобто за 40 днів до його закінчення, як передбачено умовами договору з додаванням проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк, то ці доводи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з вище вказаних підстав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з тексту рішення №67 від 07.02.2023 року 34 сесії 8 скликання Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про відмову ОСОБА_1 у продовженні дії договору оренди землі від 02.01.2013 року на земельну ділянку не вбачається, що підставою для прийняття такого рішення є також і не надання ОСОБА_1 проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на новий строк.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов