Справа № 347/2497/23
Провадження № 2/347/607/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря Мошулі Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу з 01.06.2020 року по 31.07.2023 року в розмірі 11 800, 88 грн. на особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Вимоги позову обґрунтовані тим, що Позовні вимоги мотивовані тим, що акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню), та є оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ).

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, який є публічним. За цим Договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені у договорі. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання, підписаної споживачем заяви-приєднання до цього Договору, яку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2018 року по 01 жовтня 2021 року, фотофіксацією показника ПЛГ. При цьому, побутовому споживачу Оператором ГРМ станом на 01.10.2019 року було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача - 146,2225 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно, 01.10.2020 року було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача - 158,5716 м3 за кожен місяць на період з січня 2021 року до 31 грудня 2021 року включно, станом на 01.10.2021 року було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача -159,5508 м3 за кожен місяць на період з січня 2022 року до 31 грудня 2022 року включно, 01.10.2022 року - було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту даного споживача - 136,89 м3 за кожен місяць на період з січня 2023 року до 31 грудня 2023 року включно (витяг з робочої бази AT «Івано- Франківськгаз» під назвою «IF RGC Billing» по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Споживача ОСОБА_2 було проінформовано АТ «Івано-Франківськгаз» про визначену величину планової місячної плати за послугу з розподілу природного газу в платіжних документах. Вказані платіжні документи, а саме рахунки на оплату, доставлялись на адресу споживача: АДРЕСА_1 .

Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу, встановлені абз. 2 пункту 6.6. Договору, та за період з 01.06.2020 року по 31.07.2023 року допустив заборгованість в сумі 11 800, 88 грн.

У зв`язку з цим, позивач просив позов задовольнити, стягнути заборгованість за послугу з розподілу газу в сумі 11 800, 88 грн., та вирішити питання судових витрат.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак ОСОБА_2 правом на подання відзиву не скористався.

Позиція учасників в судовому засіданні.

Представник позивача доводи позовної заяви підтримала в повному обсязі, висловила доводи аналогічні змісту позовної заяви. Позов просила задовольнити повністю, та вирішити питання судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання доводи позовної заяви не визнав, та заперечив щодо заявленого позову. Так, ОСОБА_2 ствердив, що позивач нараховує послуги з розподілу природного газу покликаючись на постанову НКРЕКП №3032 від 24.12.2019 року, №1159 від 24.06.2020 року, № 2772 від 30.12.2020 року, №2750 від 22.12.2021 року, №125 від 30.01.2021 року «Про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу для АТ «Івано-Франківськгаз». Однак вказані постанови не зареєстровані у Мінюсті, що суперечить ст. 117 Конституції України, а відтак вони не набули чинності, а тому їх застосування позивачем є помилковим. При цьому в судовому засіданні відповідач визнав, що послуги з розподілу газу йому надавались, газ ним споживався, рахунки та платіжки за доставку газу на його адресу надходили, однак він не погоджується з таким нарахуванням, а тому не сплачував.

З цих підстав, відповідач ОСОБА_2 просив в задоволенні позову відмовити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04.10.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 13.11.2023 року.

13.11.2023 року розгляд справи відкладено на 14.12.2023 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є користувачем послуг які надає позивач. Так, правовідносини між сторонами виникли на підставі приєднання до типового договору про розподіл природного газу (а.с.6-10).

Позивачем на адресу споживача ОСОБА_2 надсилались письмові повідомлення про необхідність сплати заборгованості за розподіл (доставку) природного газу, із зазначенням дати та суми такої заборгованості (а.с.7-9).

Відповідно до інформації про використання природного газу споживачем, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року сума плати за послугу з розподілу газу була включена в рахунок оплати за спожитий природний газ (а.с.11).

Відповідно до акту звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та взаєморозрахунків за послугу розподілу фактичний об`єм розподіленого газу за період з 01.01.2021 року по 31.07.2023 року складає 4 177, 05 м. куб., а заборгованість станом на 31.07.2023 року становить 11 800, 88 грн. (а.с.12).

Відповідно до витягу з робочої бази AT «Івано-Франківськгаз» під назвою «IF RGC Billing» по особовому рахунку № НОМЕР_1 побутового споживача ОСОБА_2 наявні заборгованість щодо сплати за послугу з розподілу природного газу (а.с.13-14).

Відповідно до копії журналу про надані показники, контролером здійснювалось фіксування показників споживання природного газу за адресою АДРЕСА_1 , із зазначенням кількості м.куб. спожитого газу, що підтверджується власноруч здійсненим підписом споживача ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до фототаблиць лічильника газу, який встановлений в будинковолодінні відповідача, ним здійснювалось споживання природного газу, про, що свідчить зміна показників лічильника, які зафіксовані контролером у відповідному журналі (а.с.16-26).

Позивачем надсилались письмові рахунки, про необхідність оплати послуг за розподіл природного газу (а.с.27-32).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань щодо оплати за надані послуги з розподілу природного газу, та неможливість врегулювання спору в позасудовому порядку, внаслідок відмови відповідача від сплати заборгованості.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією про споживача, а саме: викопіювання з бази даних АТ «Івано-Франківськгаз» заява про приєднання до договору постачання природного газу від ОСОБА_2 відсутня, однак здійснюється фактичне постачання природного газу на адресу АДРЕСА_1 . Це також підтверджується інформацією по особовому рахунку відповідача з зазначенням показників лічильника, а також тим, що в судовому засіданні ОСОБА_2 визнав факт, що газ до його домоволодіння постачається, та він є споживачем природного газу, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

Згідно Інформації про використання природного газу споживачем, фіксацію зміни показників лічильника газу за період 01.09.2021 року по 31.07.2023 року та стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу споживач ОСОБА_2 подавав інформацію про показники лічильника.

Відповідно до розрахунку заборгованості за розподіл природного газу, у відповідача виникла заборгованість за надані послуги за період з 01.06.2020 року по 31.07.2023 року становить 11 800, 88 грн.

Відповідач повідомлявся в письмовому порядку про необхідність сплати заборгованості за послуги з розподілу газу, однак в добровільному порядку їх так і не сплатив, що не заперечувалось ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Вказаний розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем за період з 01.06.2020 року до 31 липня 2023 року, відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для споживача у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Відповідач зазначеного розрахунку не спростував та своїх контррозрахунків не навів.

Таким чином, враховуючи те, що позивач послуги з розподілу природного газу в належний відповідачу ОСОБА_2 будинок фактично надавав, а відповідач користувався ними і не подав заяву про відмову від користування такими послугами, суд доходить висновку про підставність позовних вимог, та стягнення з відповідача заборгованості за послугу з розподілу природного газу в сумі 11 800, 88 грн.

Щодо доводів відповідача про те, що постанови НКРЕКП не зареєстровані у Мінюсті, а відтак він не погоджується сплачувати за послуги з розподілу газу, то суд зазначає, що абзацами 4,5 пункту 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має право подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, що він, ОСОБА_2 , звертався із письмовою заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу, відтак, послуги з розподілу природного газу він отримував та має сплатити їх вартість згідно розрахунку, який ним не спростований.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Враховуючи те, що позивач документально підтвердив понесені ним витрати по сплаті судового збору (а.с.33), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 2684 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 633, 634, 714 ЦК України, ст. ст. 1, 40 ЗУ«Про ринок природного газу», п.п. 3, 4 гл. 1, п. 5 гл. 2, п. 3 гл. 3 розд. І, п.п. 1, 3, 4, 5, 7 гл. 3, п.п. 1, 2 гл. 6 розд. VI, п. 1 гл. 2 розд. ХІ Кодексу газорозподільних систем, п. 1.3, п.п. 6.1, 6.2, 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, керуючись ст. ст. 3, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 276, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010)до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (р/р IBAN НОМЕР_3 в філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадний Банк», МФО 336503, , місце знаходження м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20, 76010) 11 800 грн. 88 коп. заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01.06.2020 року по 31.07.2023 року на особовий рахунок № НОМЕР_1 , та 2 684 гривні судового збору на р/р НОМЕР_3 в філії Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадний Банк», МФО 336503, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула