Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

представника позивача - Голишко І.В.,

відповідачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої (виплаченої) суми надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю,-

В С Т А Н О В И В:

ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 21.07.2021 до управління соціального захисту населення ДСГП звернулась громадянка України ОСОБА_1 із заявою № 495 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», щодо нарахування та виплати допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років, та допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 79 «Деякі питання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (зі змінами) (надалі Постанова 79) відповідачці призначено державну соціальну допомогу на дітей з інвалідністю віком до 18 років. До державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновлювачу, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (крім заочної форми здобуття освіти), не проходять військову службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року № 215 «Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану», у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, строк виплати державної соціальної допомоги, яка була призначена раніше, продовжується без подання необхідних документів.

Враховуючи вищезазначене, з липня 2022 року було автоматично продовжено на рік виплату соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років та допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, відповідно до розпоряджень про продовження строку виплати державної допомоги особам з інвалідністю від 23.06.2022, від 22.09.2022, від 09.01.2023.

У зв`язку з досягненням ОСОБА_2 18 річного віку, в березні 2023 року УСЗН ДСГП здійснило перерахунок в межах терміну призначення державної соціальної допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Враховуючи вищезазначене, відповідачці була надміру нарахована і виплачена надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю з 01.07.2022 до 31.03.2023 в сумі 6 559,20 грн.

ДСГП вжито всіх заходів досудового врегулювання спору з даного питання, однак це результатів не дало, та станом на дату подання позовної заяви до суду, сума надміру перерахованої (виплаченої) державної допомоги у добровільному порядку відповідачкою не повернута.

Просять стягнути з ОСОБА_1 на їх користь надміру перераховану (виплачену) суму надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років в розмірі 6 559,20 грн та понесені ними судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

13.11.2023 відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначила, що при зверненні до суду позивачем з цивільним позовом не міститься посилання на жодну норму ЦК України, яку він вважає порушеною відповідачкою, крім того, з наданого позову вбачається також, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідачка допустила будь-яку недобросовісну поведінку, вчиняла дії, які призвели або могли призвести до виникнення переплати соціальних виплат, а саме надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Позивачеві було достеменно відомо про дату досягнення дитиною з інвалідністю 18 років, але не зважаючи на це сам позивач продовжував нарахування даної допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, відповідно до розпоряджень від 23.06.2022, 22.09.2022 та 09.01.2023.

Вважає неможливим застосування в даному випадку вимог ст.ст.1212, 1215 ЦК України оскільки надані позивачем докази спростовують наявність рахункової помилки і жодним чином не вказують на недобросовісність з боку відповідачки

20.11.2023 представник позивача ОСОБА_3 направила відповідь на відзив та зазначила, що на дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку, який видається у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку.

Відповідно до п.6.3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 № 345 «Про затвердження Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.10.2006 за № 1098/12972 (із змінами) у разі, якщо розмір допомоги підлягає перегляду внаслідок зміни розміру прожиткового мінімуму, рівня забезпечення прожиткового мінімуму, розміру пенсій та соціальних виплат, зміни цін і тарифів на житлово-комунальні послуги тощо, перерахунок розміру соціальної допомоги провадиться в автоматичному режимі без звернення громадян, а саме, за масовим перерахунком, який передбачений для отримувачів усіх видів соціальних допомог, а не по окремому випадку.

Позивачем надано суду всі докази на підтвердження технічної помилки, а також доказів того, що відповідачка допустила недобросовісну поведінку та вчиняла дії, які призвели до переплати допомоги, а саме, відповідачка знала та усвідомлювала що виплата допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю провадиться до досягнення нею 18 років.

При зверненні відповідачкою до ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області було надано заяву, в якій визначено, що вона просить здійснювати виплату допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років, тобто відповідачка усвідомлювала, що вона має право на відповідну допомогу тільки до досягнення її дитиною вказаного віку.

Отже, відповідачка є недобросовісним набувачем допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років, що підтверджує вчинення нею недобросовісної поведінки, що призвели до виникнення переплати соціальних виплат у сумі 6 559,20 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини, пояснила, що після досягнення ОСОБА_2 повноліття йому було продовжено виплату у розмірі 1 934,00 грн як особі, яка має інвалідність, а суми доплати на догляд у розмірі 728,80 грн за період з липня 2022 року по березень 2023 року отримані відповідачкою безпідставно і підлягають поверненню оскільки вона знала, що має право на цю доплату лише до досягнення її дитиною 18 років, однак продовжувала отримувати ці виплати і з письмовими заявами про їх припинення до ДСГП не зверталася. Виплата доплати продовжувалася виплатним центром автоматично у зв`язку із дією воєнного стану, ДСГП розпорядження про продовження цих виплат не виносилися, виплата вказаної доплати була припинена лише після проведення масового перерахунку з 01.04.2023. Просить позов задовольнити. Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, підтримала наданий нею відзив та пояснила, що знала, що право на отримання доплати на догляд на сина ОСОБА_2 мала лише до досягнення ним віку 18 років, однак дитина має генетичне захворювання та продовжує хворіти, постійно потрібні гроші, тому і після досягнення сином повноліття продовжувала отримувати ці кошти та витрачала їх, оскільки постійно не вистачає грошей на життя. Письмових заяв щодо припинення їй виплати вказаних коштів до ДСГП не подавала.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 21.07.2021 відповідачка звернулась до позивача з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та просила призначити їй державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, а саме: допомогу на дітей з інвалідністю віком до 18 років, надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком від 6 до 18 років (а.с.6).

Рішенням УСЗН ДСГП «Про призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 28.07.2021 відповідачці призначена державна соціальна допомога з 08.07.2021 по 05.06.2022 в розмірі 1 297,80 грн та надбавка на догляд на той же період в розмірі 1 255,00 грн., а всього 2 552,80 грн (а.с.8), яка відповідно до розпоряджень на продовження строку виплати від 23.05.2022, 23.06.2022, 22.09.2022 була продовжена по 31.12.2022 та склала 2 662,80 грн щомісячно (а.с.9).

Згідно копії розрахунку переплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, сума переплати ОСОБА_1 надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років за період з 01.07.2022 по 31.03.2023 становить 6 559,20 грн (а.с.10).

Факт отримання державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років відповідачкою не заперечується.

Згідно копій листів від 04.04.2023, 16.05.2023 та вимоги про повернення неправомірно отриманої надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років від 24.07.2023 позивач повідомляв ОСОБА_1 про те, що їй надміру нарахована і виплачена надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю в сумі 6 559,20 грн (а.с.11,12,13).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» № 2249-VIII від 19.12.2017 (далі - Закон № 2249-VIII) передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Причина, група інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством України з одночасним роз`ясненням особам з інвалідністю з дитинства їх права на державну соціальну допомогу.

Відповідно до ст.4 Закону, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи (стаття 4 Закону № 2249-VIII).

Відповідно до ст.5 Закону, у разі зміни групи інвалідності державна соціальна допомога у новому розмірі виплачується особі з інвалідністю з дитинства з дня зміни групи інвалідності, якщо така зміна приводить до збільшення розміру, але з місяця, наступного за тим, в якому встановлена нова група інвалідності, при зменшенні розміру допомоги.

Відповідно до ст.8 Закону, заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання. До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку.

Згідно п.5 Порядку № 79, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79 (далі - Порядок № 79), право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. До державної соціальної допомоги призначається також надбавка на догляд.

Пунктом 16 Порядку № 79 передбачено, що виплата державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд) у зв`язку з тим, що особу не визнано особою з інвалідністю з дитинства чи дитиною з інвалідністю віком до 18 років, припиняється з місяця, що настає за тим, в якому таку особу не визнано особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю віком до 18 років.

Якщо отримувачем приховано чи подано недостовірні дані або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та визначення їх розміру, що призвело до надмірних виплат коштів, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення (п.26 Порядку № 79).

Відповідно до п.27 Порядку № 79, надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, надбавки на догляд повертаються: отримувачем самостійно; за згодою отримувача у повному обсязі за рахунок наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, надбавки на догляд такі суми стягуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що 21.07.2022 відповідачка ОСОБА_1 звернулась до позивача з заявою щодо нарахування та виплати державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років та допомоги на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , форми яких були встановлені на момент звернення та надала необхідні документи для призначення даної допомоги. В заяві відповідачка своїм підписом підтвердила, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації та пільг, зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Рішенням УСЗН ДСГП «Про призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 28.07.2021 відповідачці призначена державна соціальна допомога з 08.07.2021 по 05.06.2022 в розмірі 1 297,80 грн та надбавка на догляд в розмірі 1 255,00 грн, всього 2 552,80 грн, щомісячно, яка відповідно до розпоряджень на продовження строку виплат від 23.05.2022, 23.06.2022, 22.09.2022 була продовжена по 31.12.2022, в розмірі 2 662,80 грн. Однак 07.06.2022 ОСОБА_2 виповнилось 18 років, і поза розумним сумнівом, відповідачка ОСОБА_1 не могла не знати як про ці обставини, так і про те, що з моменту досягнення дитиною повноліття, вона втрачає право на отримання надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, але без достатніх на те підстав у період з липня 2022 по березень 2023 продовжувала отримувати вказану надбавку, чим повела себе недобросовісно, тому надміру нарахована та виплачена відповідачці ОСОБА_1 надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років у розмірі 6 559,20 грн підлягає стягненню з останньої на користь позивача, а позов - задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2 684,00 грн слід також стягнути з відповідачки на користь позивача.

На підставі ст.ст.1212, 1215 ЦК України, ст.ст.12, 81, 133, 141, 223, 247, 263-265, 277-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої (виплаченої) суми надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (місцезнаходження: вул.Ю.М.Устенка, 29, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, ) надміру перераховану (виплачену) суму надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, в розмірі 6 559,20 грн (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 2 684,00 грн судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.12.2023.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова