Провадження №2-о/748/99/23
Єдиний унікальний №748/4688/23
У х в а л а

про залишення заяви без руху

16 листопада 2023 рокум. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Олещенко В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року через систему електронний суд ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 травня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського Міськвиконкому м. Чернігів, про що в внизі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 625.

Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заявник звернулась до суду в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС у випадках, передбачених ст.106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України.

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст.109 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором проте, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Проте, як свідчить заява про розірвання шлюбу, її подано виключно від імені заявника - ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості перевірити наявність взаємної згоди подружжя щодо розірвання шлюбу.

Крім того, згідно ст.106 СК України та діючих Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні розірвання шлюбу між подружжям, яке не має неповнолітніх дітей, здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

Даних, що унеможливлювали б розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, заява не містить.

За таких обставин, заява про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження повинна подаватися до суду спільно подружжям (чоловіком та дружиною), має містити докази наявності у подружжя неповнолітніх дітей та у разі відсутності у подружжя неповнолітніх дітей, в заяві повинно бути зазначено, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу.

Слід також роз`яснити заявниці, що у разі наявності спору щодо розірвання шлюбу, справа підлягає розгляду у порядку позовного, а не окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо заявниця відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне вказані недоліки, заява буде повернута заявникові.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Олещенко