КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 370/395/22

номер провадження: 22-ц/824/11777/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року у складі судді Косенко А.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №33254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит - Капітал») заборгованості у розмірі 20 610 грн 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 червня 2023 року представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В.М. надіслав поштою на адресу суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. У позовній заяві ОСОБА_1 було заявлено лише орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Вказував, що справа розглядалась за відсутності сторони позивача, а про ухвалене рішення суду від 21 березня 2023 року позивачка дізналась лише 01 червня 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), а тому представник позивачки вважав, що встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України строк пропущений позивачкою з поважних причин.

З урахуванням наведеного, представник позивачки просив визнати поважними причини пропуску строку для подання даної заяви і поновити цей строк та здійснити розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн 00 коп.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року у задоволенні заяви представника позивачки - адвоката Ковальова В.М. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року вирішено усі позовні вимоги, в тому числі, питання про розподіл судових витрат, а тому відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині розгляду питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року ні позивачці, ні її представнику, поштою не направлялось. Позивачці про наявність даного рішення суду стало відомо лише 01 червня 2023 року з ЄДРСР, де його того ж дня було оприлюднено. Вказує, що електронна версія рішення суду не створює для учасників справи правових/процесуальних наслідків, а оприлюднення його в ЄДРСР не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм такі копії у встановленому законом порядку у паперовій формі (постанова Верховного Суду від 02 серпня 2021 року у справі №914/1191/20, від 14 квітня 2021 року у справі №205/1129/19, №120/4298/21-а від 07 листопада 2022 року). Тому позивачка подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу з клопотанням про поновлення строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в позовній заяві було зазначено лише попередній/орієнтовний розмір витрат на правничу допомоги, як того вимагає ст.134 та п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України. Тому вважає, що суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення від 21 березня 2023 року помилково вирішив питання про відмову у стягненні попереднього розрахунку витрат, які позивачка не просила суд стягувати та ці витрати не є позовними вимогами.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені апеляційним судом належним чином, що підтверджується наявними у справі доказами.

20 жовтня 2023 року представник позивачки - адвокат Ковальов В.М. надіслав на електронну пошту Київського апеляційного суду письмову заяву, в якій просить апеляційний суд розглядати справу без участі сторони позивачки.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2022 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Ковальов В.М., звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №33254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» заборгованості у розмірі 20 610 грн 00 коп.

У позовній заяві представник позивачки - адвокат Ковальов В.М. з метою надання попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, посилюючись на вимоги ст.ст. 134, 137 та ч.8 ст.141 ЦПК України, повідомив, що в майбутньому позивачкою можуть бути понесені витрати на правничу допомогу, а саме: здійснення правового аналізу документів у спірних правовідносинах та надання консультаційних послуг - 2 000 грн 00 коп.; складання претензії, адвокатського запиту - 1500 грн 00 коп. за кожний; складання проекту позовної заяви до суду/зустрічного позову/ відзиву на позов у суді першої інстанції - 5 000 грн 00 коп. за кожен документ; складання відповіді на відзив, заперечень, пояснень та інших процесуальних документів - 3 000 грн 00 коп. за кожний; здійснення представництва інтересів у суді - 2 000 грн 00 коп. за кожне підготовче/судове засідання; складання відзиву, заперечень у суді апеляційної та касаційної інстанцій, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, заяви про перегляд заочного рішення - 5 000 грн 00 коп. за кожен процесуальний документ; надання правової допомоги поза межами судового засідання (збирання доказів, ознайомлення з матеріалами судової справи тощо) - 1 000 грн 00 коп. за 1 год. надання послуг; гонорар 5 000 грн 00 коп., що є винагородою у випадку прийняття судом позитивного рішення на користь позивачки тощо.

Також представник позивачки заявив, що докази майбутньої фактичної оплати будуть додані додатково відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 23 лютого 22 року відкрито провадженні у справі за вказаним вище позовом ОСОБА_1 та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13 лютого 2023 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» звернулось до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення судових витрат на правничу допомогу, посилаючись на невідповідність їх розміру критеріями розумності та співмірності.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №33254 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» заборгованості у розмірі 20 610 грн 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03 червня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В.М. у порядку передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України, звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку для подання даної заяви і поновити цей строк. Здійснити розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн 00 коп.

Щодо поважності причин пропуску строку, представник позивачки зазначав, що у позовній заяві позивачкою було заявлено про судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, які вона очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи. Проте, оскільки справа розглядалась за відсутності сторони позивачки, а про ухвалене рішення суду від 21 березня 2023 року позивачка дізналась лише 01 червня 2023 року з ЄДРСР, то вважав, що строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України, позивачкою пропущений з поважних причин.

В обгрунтування доводів заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник позивачки вказував, що 09 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальовим В.М. було укладено договір про надання правової допомоги (далі - Договір), відповідного до якого він зобов`язався на умовах платності надавати ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у даній справі. У п.4.1 цього договору визначено вид послуг та їх розмір, які замовник має сплатити виконавцю цих послуг.

Зазначав, що згідно з п.4.2 вказаного вище договору та актом прийому-передачі наданих послуг від 03 червня 2023 року встановлено, що оплата здійснюється шляхом видачі виконавцю готівкових грошових коштів шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця після надання відповідних послуг, але не раніше ніж через 90 днів після набранням рішенням суду від 21 березня 2023 року законної сили та скасування всіх обтяжень/арештів, накладених на грошові кошти замовника в межах виконавчого провадження.

Заявник наголошував, що згідно з п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст. 141 ЦПК позивачка понесе витрати на професійну правничу допомогу на майбутнє.

Вказував, що фактично представництво інтересів позивачки у даній справі з моменту укладання договору здійснював адвокат Ковальов В.M., який надав послуги ОСОБА_1 щодо: правового аналізу документів у спірних правовідносинах та консультації щодо судової практики у справах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП НОМЕР_1; підготовка і подання позовної заяви; підготовка і подання заяви про забезпечення позову; підготовка заяви до приватного виконавця про виконання ухвали суду про зупинення виконавчих дій; направлення заяви до суду з проханням прискорити розгляд справи. Загальна вартість даних послуг згідно договору становить 12 500 грн 00 коп.

Зазначав, що вказані обставини підтверджено звітом від 03 червня 2023 року про виконання договору щодо надання правової допомоги з детальним описом правничої допомоги, а також актом від 03 червня 2023 року прийому-передачі наданих послуг, підписаних сторонами без зауважень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч.8 ст.141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

У цій додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що вимога ч.8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема,у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17(див. пункт 53).

Також Верховний Суд у своїй постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 205/213/20 зазначив, що аналіз положень ст.ст.126-127 ЦПК України, яким урегульовано інститут поновлення процесуальних строків та правових наслідків їх пропуску, дозволяє дійти висновку, що визначений ч.8 ст.141 ЦПК України п`ятиденний строк на подання доказів понесення витрат на правову допомогу може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачка навела орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та зазначила, що докази на підтвердження розміру фактичних витрат будуть надані додатково відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Тобто, вказана заява зроблена позивачкою до ухвалення судом рішення у даній справі.

03 червня 2023 року, тобто після ухвалення судом рішення від 21 березня 2023 року, представником позивачки - адвокатом Ковальовим В.М. були подані до суду докази на підтвердження розміру фактично понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. У цій заяві представник позивачки також заявив клопотання про поновлення п`ятиденного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України, для подання такої заяви.

Таким чином, сторона позивача діяла відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

Однак суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув, та не врахував, що позивачкою в позовній заяві було заявлено лише попередній/орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, як того вимагає ст.134, п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з тих підстав, що питання розподілу судових витрат вирішено рішенням суду від 21 березня 2023 року.

З огляду на викладене, апеляційний вважає, що судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, ухвала Макарівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: