Справа № 212/5511/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2023 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
27 липня 2023 року адвокат Кадук В.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 15.02.2017 року перебуваючи у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. На час звернення до суду сторони сімейні відносини не підтримують, спільний побут та господарство не ведуть, мешкають окремо. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить суд здійснити поділ майна подружжям, виділивши у власність позивачу та відповідачу по частини квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
30 жовтня 2023 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації, відзив на позов до суду не подала. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб 21 травня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно серії НОМЕР_1 . (а.с.7)
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2022 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 8-9)

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №337027906 від 26.06.2023 року на підставі Договору купівлі-продажу 188 від 15.02.2017 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.14)

Як вбачається із звіту про оцінку майна вартість однокімнатної квартири загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., розташованої на 7-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 становить 440100,00 грн. (а.с.44-67)

Так, згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Таким чином за загальним правилом, що випливає з наведених правових норм, вбачається, що будь-яке майно набуте за час шлюбу належить до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо одним із них не доведене набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування в шлюбі.

Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Суд у цьому сенсі зазначає, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року по справі № 711/2302/18.

Враховуючи презумпцію права спільної сумісної власності спірного майна, суд за встановленими обставинами справи дійшов висновку, що спірне майно придбане під час шлюбу та належить на праві спільної власності подружжю, частки у спірному майні кожного зі сторін є рівними, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими. На підставі викладеного суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На виконання вказаних вимог закону представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги від 03.07.2023 року, укладеного з адвокатом Кадук В.В.; Акт приймання-передачі правничої допомоги відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 03 липня 2023 року, складений 10 липня 2023 року, відповідно до якого адвокат Кадук В.В. надала позивачу наступну правничу допомогу: складання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя та виготовлення копій документів за 4 години 30 хвилин вартістю 4831,20 грн., складання клопотання про витребування доказів за 1 годину 30 хвилин вартістю 1610,40 грн., розрахункова квитанція серії ББАШ №989064 від 10.07.2023 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 6441,60 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 6641,40 грн.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2200,50 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-283, 288-289, 430 ЦПК України, ст.ст. 368, 369 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 68, 69, 70, 71 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати квартиру загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на квартиру загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - в рівних частках по частині за кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8841 (вісім тисяч вісімсот сорок одна) гривня 90 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 12 грудня 2023 року.

Суддя: М. В. Зімін