Справа № 464/5489/23
пр.№ 2/464/1544/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

У провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебуває справа №464/5489/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: ТДВ «СК «Гардіан», про відшкодування майнової шкоди внаслідок ДТП у розмірі 47`171,00 грн., моральної шкоди у розмірі 15`000,00 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору та витрати на проведення експертизи у розмірі 1`499,80 грн.

Ухвалою від 21.08.2023 суд залишив позовну заяву без руху та встановив заявникові строк для усунення недоліків позову.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою усунуто недоліки, які слугували підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою від 25.09.2023 суд відкрив провадження у цивільній справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалами від 20.10.2023 суд:

- відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін;

- відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідача;

- задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, витребував у ТДВ «СК «Гардіан» належним чином завірену копію звіту про оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Peugeot 408».

Ухвалою від 21.11.2023 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про продовження процесуального строку для подання заяви про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін, заяву відповідача про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін залишено без розгляду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що 21.03.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачці, та марки BMW-318, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить відповідачу. У результаті транспортному засобу позивачки було завдано шкоду, про що сторонами складено та підписано європротокол про ДТП.

Як стверджує позивачка, вона повідомила про настання страхового випадку ТДВ «СК «Гардіан», який є страховиком відповідача. 28.03.2023 експертом страховика складено протокол огляду транспортного засобу, у якому зафіксовано перелік пошкоджень та типи ремонтних операцій автомобіля. Згідно із виставленим рахунком-фактурою №4381 від 28.03.2023 вартість робіт, запчастин та матеріалів необхідних для ремонту становить 98078,47 грн. На підставі протоколу пошкоджень та висновку експерта, ТДВ «СК «Гардіан» повідомило про виплату страхового відшкодування у розмірі 50906,56 грн.

Зважаючи на це, позивачка просить стягнути із відповідача, як винуватця ДТП, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 47`171,00 грн., а також витрати на проведення огляду автомобіля у розмірі 1`499,80 грн.

Крім цього, нею заявлено до стягнення 15000,00 грн. моральної шкоди. ОСОБА_1 посилається на те, що вона є літньою людиною та через сильне зіткнення автомобілів перенесла великий стрес, сильно вдарилася головою, у неї виникли головні болі та удвічі зменшився зір. Звернувшись до лікарів, їй було призначено відповідне лікування. Також, внаслідок ДТП позивачка не може повсякденно використовувати автомобіль та замість вирішення особистих справ вона займається перемовинами зі страховиком та юристами.

Аргументи відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

1. Європротокол складено сторонами без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України, а тому максимальний розмір страхового відшкодування становить 80000,00 грн. З огляду на це, відповідач переконаний, що до нього можуть пред`являтися лише ті вимоги, що перевищують вказаний ліміт.

На його думку, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є можливим за умови, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. При цьому обсяг відповідальності страховика обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У даній справі, при ліміті відповідальності у 80000,00 грн. розмір виплати становив лише 50906,56 грн. Таким чином, в межах відповідної різниці позовні вимоги повинні пред`являтись саме до ТДВ «СК «Гардіан», який повинен бути відповідачем у справі.

2. Позивачкою не доведено заявленого до стягнення розміру відшкодування майнової шкоди (47`171,00 грн.). Наданий на підтвердження відповідної суми рахунок-фактура №4381 від 28.03.2023 не є належним та допустимим доказом поданим на підтвердження позовних вимог. Позивачкою не надано доказів його складення згідно із вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, як і не доведено, що у штаті СТО наявні експерти, які складати такий рахунок-фактуру.

3. Щодо витрат витрати на проведення експертизи у розмірі 1`499,80 грн., відповідач вказав, що обов`язок визначення розміру завданої шкоди, як і пов`язаних із цим витрат покладається на страховика. Відтак, йому не зрозуміло, чому позивачка замовляла проведення дефектовки і оформлення ремонтної калькуляції на СТО. Покладення витрат із надання перелічених послуг на відповідача є безпідставним та суперечить статті 34 Закону №1961-IV.

4. Щодо заявленої до стягнення моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн., то така не підтверджена будь-якими доказами. Доводи у цій частині ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці позивачки та спростовуються наявними матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

21.03.2023 о 13:45 год. у м. Львові на вулиці Чмоли, 1 відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю належного позивачці на праві власності автомобіля марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля марки BMW-318, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під керуванням відповідача та належить йому на праві власності, внаслідок якої транспортному засобу позивачки було завдано механічні пошкодження.

У зв`язку із визнання вини відповідачем, сторони заповнили бланк Повідомлення про Дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

За змістом цього документа, а також наявного у матеріалах справи Полісу №ЕР-212947623 цивільна правова відповідальність відповідача застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» (строк дії полісу: з 17.01.2023 до 16.01.2024). У свою чергу, на дату ДТП цивільно-правова відповідальність позивачки була застрахована у НАСК «Оранта» за Полісом №211157724 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

21.03.2023 позивачка повідомила ТДВ «СК «Гардіан» про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що станом на 21.03.2023 загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 становила 98960,09 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу дорівнювала 58213,07 грн. з ПДВ та 50906,56 грн. без ПДВ. При цьому коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля становив 0,5263.

Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №74-D/12/22 від 21.06.2023, який складено оцінювачем ФОП ОСОБА_4 на замовленняТДВ «СК «Гардіан», а також ремонтною калькуляцією №74-D/12/22 від 21.03.2023.

28.03.2023 за заявою ТДВ «СК «Гардіан» аварійним комісаром складено Протокол огляду транспортного засобу, у якому зафіксовано перелік пошкоджень, отриманих автомобілем марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 при обставинах ДТП від 21.03.2023.

Слід також зазначити, що на замовлення позивачкисервісним центром кузовних ремонтів ТОВ «Ілта Львів» проведено оцінку шкоди завданої транспортному засобу марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 та надано послуги зі складення ремонтної калькуляції, про що складено наряд-замовлення №4382 від 28.03.2023 (який є актом виконаних робіт) на суму 1499,80 грн. Вказана сума оплачена позивачкою, що підтверджується наявним у матеріалах справи фіскальним чеком та печаткою ТОВ «Ілта Львів» на наряді-замовленні.

Згаданим сервісним центром виставлено позивачці рахунок-фактуру №4381 від 28.03.2023 на загальну суму 98078,47 грн., яка є вартістю робіт необхідних для ремонту пошкодженого транспортного засобу, запасних частин і матеріалів до нього.

Судом встановлено, що страховик винної у вчиненні ДТП особи перерахував на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50906,56 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №189061 від 13.10.2023.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків).

З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою, як потерпілою, та відповідачем, як заподіювачем шкоди, виникнуло деліктне зобов`язання із завдання шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стаття 1166 ЦК України встановлює підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди.

Зі змісту Європротоколу, який підписано 21.03.2023 учасниками ДТП, вбачається, що внаслідок протиправних дій відповідача власнику транспортного засобу марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 , тобто позивачці, було завдано шкоду, а тому встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Крім цього, у Європротоколі відповідач визнав свою вину у вчиненні ДТП.

Таким чином, суд констатує наявність підстав для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди власнику транспортного засобу марки Peugeot 408, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що відбулась 21.03.2023. При цьому суд враховує, що відповідачем не заперечується факт ДТП, як і наявність в його діях складу цивільного правопорушення.

Статтею 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (стаття 1188 ЦК України).

За змістом вказаних норм, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, а по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачці було заподіяно шкоду у розмірі 98960,09 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 58213,07 грн. з ПДВ та 50906,56 грн. без ПДВ, що підтверджується Звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №74-D/12/22 від 21.06.2023, який складено оцінювачем ФОП ОСОБА_4 на замовленняТДВ «СК «Гардіан».

Вказаний документ відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна», майнових прав та професійну оціночну діяльність та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №42/2092 від 24.11.2003 (надалі Методика) та згідно із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.09.2018 у справі №753/21177/16-ц, є належним засобом доказування.

Слід зазначити, що аналогічний розмір шкоди відображено й у ремонтній калькуляції №74-D/12/22 від 21.03.2023.

Зважаючи на все викладене вище, суд доходить висновку, що розмір заподіяної позиваці шкоди є підтвердженим.

При цьому суд враховує, що відповідач не подав до суду заперечень щодо розміру відновлювального ремонту, який вказаний у перелічених вище документах, не надав доказів на спростування встановленого розміру заподіяної шкоди та не заявляв клопотання про проведення у даній справі судової експертизи з метою визначення іншого розміру заподіяної позиваці шкоди.

У цьому контексті слід також надати оцінку наданому ОСОБА_1 рахунку-фактурі №4381 від 28.03.2023, який виставлено сервісним центром кузовних ремонтів ТОВ «Ілта Львів». Цей документ не є належним та допустимим доказом поданим на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Відтак, вказана у ньому сума у розмірі 98078,47 грн. не може братися до уваги при вирішенні спору у цій справі.

Згідно зі ст. 3 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон №1961-IV) з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» відповідно до наявного у матеріалах справи Полісу №ЕР-212947623, а отже власник автомобіля марки BMW-318, д.н.з. НОМЕР_2 (страхувальник) та третя особа (страховик) пов`язані договірним зобов`язанням.

На переконання відповідача, у даній справі до нього можуть пред`являтися лише вимоги про відшкодування шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності ТДВ «СК «Гардіан» встановлений постановою правління Національного банку України №108 від 30.05.2022 на рівні 80`000,00 грн. Оскількисума страхового відшкодування визначена ТДВ «СК «Гардіан» у розмірі 50906,56 грн., то різниця між верхньою межею відповідальності страховика встановленою на нормативному рівні та цією сумою повинна бути сплаченою саме страховиком, а не винуватцем ДТП.

Проаналізувавши відповідні доводи, суд зазначає наступне.

Положенням пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV визначено, що уразі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу №ЕР-212947623 страхова сума за шкоду заподіяну майну, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку, становить 160000,00 грн.

Разом з цим, постановою правління Національного банку України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №108 від 30.05.2022 за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80`000,00 грн. на потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, оформлення документів про ДТП здійснювалось сторонами без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України. Відтак, максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну автомобілю позивачки, може становити 80000,00 грн.

Слід зазначити, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», обов`язок відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду, в розмірі оціненої шкоди та в межах максимального розміру страхової виплати, покладається на ТДВ «СК «Гардіан».

Суд звертає увагу на те, що на нормативному рівні встановлено обмеження щодо розміру відшкодування шкоди страховиком.

Відповідно до ст. 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З наведеного вище випливає, що на страховика відповідача покладається обов`язок відшкодувати потерпілій витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та в межах ліміту встановленого постановою правління Національного банку України №108 від 30.05.2022.

Товариство з додатковою відповідальність «СК «Гардіан» виплатило на користь позивачки суму страхового відшкодування у розмірі 50906,56 грн., яка відповідно до Звіту №74-D/12/22 від 21.06.2023 визначена з урахуванням коефіцієнта зносу та не перевищує ліміт відповідальності товариства як страховика.

Тобто, у цій справі різниця між виплаченою страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля позивача, пошкодженого у ДТП, викликана законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що третя особа належним чином та у повному обсязі виконала свій обов`язок щодо перерахування позивачці суми страхового відшкодування. У страховика відповідача відсутній обов`язок здійснити відшкодування у розмірі більшому, ніж той, що встановлений з урахуванням законодавчих обмежень та підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, твердження заявника про те, що саме ТДВ «СК «Гардіан» повинне сплатити різницю між верхньою межею його відповідальності (80`000,00 грн.) та сумою страхового відшкодування (50906,56 грн.) є безпідставними та прямо суперечать нормам Закону №1961-IV.

Суд звертає увагу на те, що статтею 1194 ЦК України врегульовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Верховний Суд у своїй постанові від 07.02.2019 у справі №645/3746/16 вказав, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Враховуючи обставини цієї справи, суд доходить висновку, що саме відповідач як особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити різницю між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням, виплаченим ТДВ «СК «Гардіан» у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Системний аналіз пункту 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону №1961-IV, ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Згідно зі абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При розгляді справи суд виходить з того, що ЦК України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає із ч. 3 ст. 22 цього Кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як уже зазначалось вище, фактичний розмір завданого позивачу збитку, який дорівнює вартості відновлювального ремонту, становить 98960,09 грн.

Таким чином, страхове відшкодування у розмірі 50906,56 грн., яке сплатила третя особа, не покриває розміру фактичних збитків, завданих позивачці внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу.

На підставі вищевикладеного, з огляду на принцип повного відшкодування завданої шкоди, суд доходить висновку, що на відповідача покладається обов`язок відшкодувати позивачці 48`053,53 грн., як різниці між сумою вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування зносу та страховим відшкодуванням, здійсненим в межах ліміту відповідальності та визначеним з урахуванням коефіцієнта зносу (98960,09 - 50906,56).

Разом з цим, у межах цієї справи ОСОБА_1 заявила до стягнення лише 47`171,00 грн. Оскільки суд здійснює розгляд та вирішення справи у межах заявлених позовних вимог, то саме вказана сума грошових коштів підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки .

Доводи відповідача про необхідність визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку судом вирішено спір не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення реальної вартості робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини відповідача транспортного засобу.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на проведення дефектовки та підготовки калькуляції у розмірі 1`499,80 грн., то суд звертає увагу на таке.

Статтею 34 Закону №1961-IV передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, Законом №1961-IV не покладено обов`язку із відшкодування витрат на проведення експертизи (дослідження) на винуватця ДТП. Відтак, у задоволенні відповідної позовної вимог суд відмовляє.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивачка посилається на те, що вона є літньою людиною та через сильне зіткнення автомобілів перенесла великий стрес, сильно вдарилася головою, у неї виникли головні болі та удвічі зменшився зір. Звернувшись до лікарів, їй було призначено відповідне лікування. Також, внаслідок ДТП позивачка не може повсякденно використовувати автомобіль та замість вирішення особистих справ вона займається перемовинами зі страховиком та юристами.

На думку суду, безспірним є та обставина, що будь-яка людина відчуває достатньо сильні душевні страждання внаслідок протиправного пошкодження її цінного майна. До такого цінного майна належить, в тому числі, особистий транспортний засіб, який дає людині можливість швидко і комфортно пересуватися в будь-який час за власним розсудом.

У даному випадку транспортний засіб позивачки було пошкоджено, в той час як відповідач протягом тривалого часу не відшкодував завдані позивачці збитки.

З огляду на доведеність того факту, що внаслідок протиправних винних дій відповідача, відбулася ДТП, під час якої було пошкоджено належний позиваці автомобіль, що об`єктивно викликало у неї переживання та порушення звичного способу життя, вимагає часу та зусиль для відновлення попереднього стану, суд доходить висновку про доведеність факту заподіяння позивачці моральної шкоди та наявність підстав для її відшкодування.

Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу на те, що позивачка не пояснила суду, з яких саме конкретних розрахунків вона виходила при визначенні розміру моральної шкоди у сумі 15`000,00 грн.

Відтак, враховуючи характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних внаслідок ДТП наслідків, глибину моральних та душевних страждань позивачки внаслідок пошкодження належного їй майна, факт невідшкодування ОСОБА_2 у добровільному порядку завданих збитків, а також здійснення страхового відшкодування ТДВ «СК «Гардіан», вимоги розумності і справедливості, суд переконаний, що належною компенсацією завданої позивачці моральної шкоди є сума у розмірі 3`000,00 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позову, із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 845,97 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 77-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) 47`171,00 грн. завданих збитків, 3`000,00 грн. моральної шкоди та 845,97 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2023 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.