Справа №303/8498/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судового засідання Добош О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за первісним позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

11 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позивач вказує на те, що спільне життя у них не склалося, між ними припинено шлюбні відносини. Примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому такий слід розірвати.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19 вересня 2023 року відповідач ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

12 жовтня 2023 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

По справі призначено підготовче судове засідання за первісним позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

06 листопада відповідач ОСОБА_1 за зустрічним позовом подав відзив на позов про стягнення аліментів в якому зазначив, що по суті заявленого позову відповідачем за первісним позовом позивачем за зустрічним позовом заперечує частково в частині розміру запрошуваних позивачем за зустрічним позовом аліментів.(а.с.42-43).

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 18 серпня 2006 року, Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про,що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповіний актовий запис №621 ,що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження (Серія НОМЕР_2 ) та ( НОМЕР_3 (а.с. 7-8).

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що проживає разом з дітьми за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з протоклу ЛКК №023/761 від 12 травня 2023 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитина з інвалідністю згідно наказу МОЗУ МПСПУ,МФУ від 08.11.2001 року №454/471/516 та Наказу МОЗУ № 342 від 11.07.2005 року.(а.с.29).

Та відповідно до витягу з протоколу ЛКК №023/588 від 07.04.2023 року, син ОСОБА_5 також є дитиною інвалідом з діагнозом цукровий діабет, тип І, важка форма, вперше виявлений кетоацидоз (а.с.32).

Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб носить лише формальний характер і такий слід розірвати.

Отже первісний позов підлягає до задоволення.

По відношенню до вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Статтею ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) задекларовані гарантії щодо права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою, третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи з викладеного, право на утримання має той з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно з приписами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно матеріалів справи встановлено, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 відповідно до довідки МСЕК серія АВ №0236262 від 20.01.2014 року є інвалідом І групи «Б» з дитинства по зору, пребуває на «Д» нагляді та лікуванні у офтальмолога.

Відповідно до Довідки УСЗН ММР від 15.08.2023 року ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства в розмірі 4186 гривень щомісячно.(а.с.44).

Визначаючи розмір аліментів суд враховує встановлений у 2023 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2272 гривень, віком від 6 до 18 років - 2833 грн.

Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідача за зустрічним позовом який визнає зустрічний позов частково, який є інвалідом І групи, враховуючи, що діти також є інвалідами і в першу чергу як найкраще забезпечення інтересів дитини, та те, що діти проживають разом із позивачем і остання апріорі несе більші витрати на утримання дитини та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дітей, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету та дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позову.

В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Ухвалюючи рішення, суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача який також є інвалідом у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.

Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 1291 Конституції України, ст.ст. 110, 112, 161, 180, 182 Сімейного кодексу України, статтями 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 18 серпня 2006 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповіний актовий запис №621 - розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,- задоволити частково

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1416,50 гривень щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1136,00 гривень щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до суду і до досягнення повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним : ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ,).

Відповідач за первісним позивач за зустрічним: ОСОБА_3 ,ІПН НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ,).

Головуючий Володимир МОНИЧ