ПОСТАНОВА

Іменем України

22 листопада 2023 року м. Кропивницький

справа № 941/120/23

провадження № 22-ц/4809/1156/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

за участю секретаря судового засідання Зубіцької Н. В.,

учасники справи:

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

заявник - ОСОБА_2 ;

заінтересована особа - Державний нотаріус Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - Державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2023 року (суддя С.І. Колесник),-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних позовних вимог

У серпні 2023 року адвокат Вацюк Г.Ю., яка представляє інтереси заявника ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту місця постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщин.

А саме просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування звернення вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний дядько - ОСОБА_3 , і крім нього, інших спадкоємців немає .

Заявник звернувся до Державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори щодо подачі заяви про прийняття спадщини для спадкування частки квартири, яка належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2012 року.

Нотаріусом роз`яснено, що на момент смерті дядька він не був зареєстрований за його місцем проживання, а саме по АДРЕСА_1 , в результаті чого заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Заявник стверджує, що постійно проживав зі спадкодавцем з березня 2022 року по день смерті останнього. ОСОБА_3 був одинокою особою, з початком війни не міг швидко реагувати на тривоги, перебувати в укритті, тому переїхав проживати до племінника. Проживали однією сім`єю, у них був спільний побут та господарство, спадкодавець не мав наміру повертатися у Кривий Ріг.

Мета даного факту реалізація права спадкування.

Відзив на заяву заінтересованою особою не подавався.

Судове рішення

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2023 року встановлений факт постійного проживання спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини разом зі спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з дядьком ОСОБА_3 підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №14 від 24 січня 2023 року та поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини становить для заявника юридичні наслідки, а саме реалізацію права спадкування.

Апеляційна скарга, мотиви, відзив

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 , оскаржив його в апеляційному порядку та просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа Державний нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час смерті.

Вказує, що він не приймав участі у справі, не був залучений стороною, дізнався про судове рішення 24.07.2023, так як приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександрою Петрівною винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, мотивуючи це тим, що надійшло рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2023, справа № 941/120/23 провадження № 2-о/941/9/23, згідно якого померлий ОСОБА_3 на час своєї смерті постійно проживав з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду вступило в закону силу 20.04.2023. Наявність цього рішення не дозволяє видати свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3

Судове рішення стосується його прав та інтересів, оскільки 05 квітня 2023 року за його заявою приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександрою Петрівною відкрита спадкова справа № 46/2023 за законом після смерті ОСОБА_3 .

На підставі довідки № 7391 від 07.04.2023 року, отриманої за допомогою програмного забезпечення реєстру Криворізької міської територіальної громади, було встановлено, що ОСОБА_3 на час його смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з померлим за цією ж адресою був зареєстрований і апелянт. Тому він є таким, що прийняв спадщину за законом.

Скаржник володіє частиною квартирою, що є об`єктом спадкового майна.

Судом першої інстанції при встановлені факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не встановлено місце відкриття спадщини, не встановлено коло спадкоємців за законом, всі обставини звернення не були з`ясовані, а відтак взяті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення, що призвело до хибних висновків, які стали підставою для прийняття помилкового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2023 року без задоволення.

Вказує, що ОСОБА_1 не перебуває в будь-яких родинних відносинах із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Станом на час звернення заявника ОСОБА_2 до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, будь-якої особи, яка б подала заяву про прийняття спадщини, не було. Спадкова справа заведена лише 05.04.2023, тобто після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

ОСОБА_1 , постановою нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Тобто, будь-яких осіб, які б претендували на спадщину ОСОБА_3 , крім заявника немає. ОСОБА_1 не довів своє право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже жодного спору про право між ним та ОСОБА_2 немає.

Рух справи в апеляційному суді

12 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі, встановлено строк для подачі відзиву.

05 жовтня 2023 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 22 листопада 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.104-106).

Про участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.109).

Від заінтересованої особи у справі - Державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.102).

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 22 листопада 2023 року представник заявника, адвокат Вацюк Г.Ю. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступного

Обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19 липня 2022 року Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.8).

Батько заявника (брат спадкодавця) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 15 березня 2019 року Виконавчим комітетом Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.11-12).

Заявник звернувся до державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори з питання щодо подачі заяви про прийняття спадщини для спадкування частки квартири, що належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.06.2012 року (а.с.15).

Нотаріусом роз`яснено, що на момент смерті дядька він не був зареєстрований за його місцем проживання, а саме, АДРЕСА_1 , в результаті чого заявник позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину.

Згідно довідки Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №14 від 24 січня 2023 року, дядько заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до моменту смерті постійно проживав без реєстрації з ОСОБА_2 та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка пояснила, що ОСОБА_2 постійно проживав разом з дядьком ОСОБА_3 з 10 березня 2022 року по день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник та його дядько проживали однією сім`єю, у них був спільний побут та вели спільне господарство.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Мотиви апеляційного суду

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зміст частин 1 - 3 ст. 315 ЦПК України дає підстави вважати, що в порядку окремого провадження суд розглядає не лише справи про встановлення тих фактів, які вказані у ч. 1 ст. Кодексу, а й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, за виключеннями, передбаченими ч. 3 ст. 315 Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту, заявник мав намір встановити, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 вони проживали разом за місцем реєстрації заявника. Спадкодавець є його дядьком, переїхав до заявника в період війни, він є єдиним спадкоємцем.

ОСОБА_2 звернувся до суду 08 лютого 2023 року, спадщина відкрилась 18 липня 2022 року, строк прийняття спадщини минув 18 січня 2023 року, матеріали справи не містять об`єктивної інформації про звернення заявника до нотаріуса, лише письмові пояснення сторони. Також суду не надані відомості, що заявник ставив питання про продовження строку про прийняття спадщини, він вважає що як спадкоємець за законом який проживав разом зі спадкодавцем не обмежений строком передбаченого ст. 1270 ЦК.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем через пряму вказівку закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові, спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В порядку ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У спадкодавця зареєстроване місце проживання у м. Кривий Ріг, фактично з початку війни, зокрема, з березня 2022 року він проживав разом з племінником за адресою АДРЕСА_1 . З такою розбіжністю заявник не може отримати спадщину, яка залишилась після смерті дядька.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому(гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їx обмеження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не є абсолютним твердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з дядьком ОСОБА_3 доводиться довідкою Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області №14 від 24 січня 2023 року та поясненнями свідка ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягає, що виник спір про право, а відтак справа підлягає розгляду в позовному провадженні.

Таке твердження не приймається судом апеляційної інстанції з огляду на час відкриття провадження, ухвалення судового рішення і час коли апелянт заявив про свої права як спадкоємець і докази цього.

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту 08 лютого 2023 року, провадження відкрито 15 лютого 2023 року, ухвалене рішення 15.03.2023. Згідно даних ЄДРСР ОСОБА_1 звернувся до суду з вимого про встановлення факту проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, починаючи з лютого 2016 року і по день смерті останнього, у квітні 2023 року, провадження відкрито 24 квітня 2023 року, тобто після спливу строку на оскарження рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області.

За заявою ОСОБА_1 від 31.03.2023 заведена спадкова справа №46/2023, яка зареєстрована у спадковому реєстрі. Постановою приватного нотаріуса від 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 з тих підстав, що спадкоємцем не надано документів, які підтверджують факт родинних відносин між ним і померлим, наявність яких дає право на спадкування за законом.

Згідно даних ЄДРСР, досліджених апеляційним судом, у зв`язку з зазначенням обставин в матеріалах апеляційного провадження скарга/відзив, рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року встановлений факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, починаючи з лютого 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті ОСОБА_3 включно.

Дане судове рішення оскаржене і ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2023 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_6 .

Із вказаного виходить про неможливість ні заявника ОСОБА_2 , ні суду першої інстанції встановити про наявність спору про право. Тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими. Більш того, інших правових підстав вважати ОСОБА_1 спадкоємцем майна померлого, на час перегляду справи, також немає, є інтерес особи прийняти спадщину. Родинних відносин між спадкодавцем та ОСОБА_1 немає, чинність рішення не набуло.

Разом з тим, при вирішенні даної справи встановлене процесуальне порушення, яке впливає на вирішення звернення і є підставою для скасування судового рішення.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження.

Згідно ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість.

Згідно з пунктами 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 р № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Нотаріус може бути лише відповідачем в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства, як спір про право.

Заявником у заяві заінтересованою особою вказаний державний нотаріус Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області.

Суд додатково зауважує, що за загальним правилом, орган нотаріату не може бути зацікавленою особою по справах даної категорії, оскільки до його компетенції належить посвідчення певних юридичних фактів, і він не має власного суб`єктивного законного інтересу до результату розгляду справи та ухваленого рішення, а тому рішення суду не може вплинути на його права чи обов`язки.

Заінтересованими особами у справах про встановлення факту залежно від обставин справи можуть особи, які претендують, окрім заявника, на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом).

Суд першої інстанції, розглядаючи спір визначився, що крім заявника, інших спадкоємців немає. Апеляційний суд не спростовує і не дає оцінку висновкам суду першої інстанції щодо факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті, лише звертає увагу, що правомірність таких висновків може бути здійснена лише при належному суб`єктному складі сторін.

Згідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

При новому зверненні, заявник визначаючи заінтересовану особу у заяві має звернути увагу наслідки розгляду справи за зверненням ОСОБА_1 , від цього залежить хто є стороною у справі за вимогою ОСОБА_2 і в якому порядку розглядатиметься справа в окремому провадженні чи в позовному.

Апелянтом подана апеляційна скарга у справі до відкриття апеляційного провадження Дніпровським апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 (у справі № 213/1551/23 відкрито провадження 22.09.2023).

Загальний висновок

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених судом апеляційної інстанції обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 березня 2023 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення в справі, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи - Державного нотаріуса Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О.А. Письменний