Справа № 211/1793/23
Провадження № 2/211/1429/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Бурлаченка С.Ю. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, щоОСОБА_3 , 25.10.2022 року звернувся до ТОВ «Нова пошта» (відділення №34 що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176) для відправлення вантажу, а саме мобільного телефону марки ІРhone 13 pro 128 Gb Gold, приватній особі ОСОБА_4 за адресою: м. Бровари, вул. Київська, 150, відділення ТОВ «Нова пошта» №6, вантаж було прийнято, про що було видано експрес накладну №0676. Експрес накладна містила відомості про нього як відправника, включаючи номер телефону, а також дані одержувача та його номер телефону.

Всі необхідні дані по відправленню були заповнені правильно, вказано реальну вартість товару і відправлення запаковано і оформлено згідно з вимогами компанії «Нова пошта». Вартість доставки за відправлення вантажу він оплатив самостійно.

При прийманні відправлення ніяких зауважень стосовно самого відправлення чи наявності на ньому механічних пошкоджень співробітники відділення не робили.

Ним було замовлено зворотну доставку грошового переказу у розмірі 43 750 грн., платником зворотної доставки є він ОСОБА_3 . Ця послуга передбачає контроль переказу коштів за відправлення.

За домовленістю між ним та отримувачем, було направлено телефон «Новою поштою». Розрахунок отримувач повинен був провести при отриманні телефону, а кошти відправити «Новою поштою».

Вищевказане відправлення було 27.10.2022 року переадресовано на нову адресу за іншою експрес накладною №0405, однак 02.11.2022 року відправлення було повернуто йому за зовсім іншою накладною №3480

Відповідач ТОВ «Нова пошта» не виконала взятих на себе зобов`язань, оскільки вищевказана посилка повернулася не в тому вигляді яка ним надсилалася, повернулась розпакована.

Ним було направлено претензію до ТОВ "Нова Пошта" щодо компенсації вартості понесених збитків у зв`язку із пошкодженням посилки відправлення під час перевезення на суму 43 750 грн. У відповідь отримань листа №07216 від 12 грудня 2022 року, в якому відмовлено у відшкодуванні в зв`язку з тим, що між одержувачем та представником ТОВ «Нова пошта» було складено Акт приймання-передачі в якому зазначено що жодних пошкоджень зовнішньої упаковки вантажу зафіксовано не було. Компенсація за пошкоджене відправлення не відшкодована.

Він вже довгий період часу, займається підприємницькою діяльністю продає мобільні телефони через інтернет і здійснюю відправлення в будь який куток України.

Кошти не було повернуто, тому він вимушений звернувся із заявою про повернення коштів.

Крім того, згідно вимог п. 7.2.4 Публічного договору, якщо відшкодування (компенсація) здійснюється замовнику - фізичній особі, Експедитор додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 24,23% від суми відшкодування.

Зважаючи на те, що втрата відправлення відбулася саме з вини відповідача, і останній не провів компенсацію в користь позивача на суму 43 750 грн. у досудовому порядку, вважає що позов обґрунтований та з відповідача підлягає стягненню штраф, передбачений п. 7.2.4 Публічного договору в розмірі від суми відшкодування, що за розрахунком складає: 750 х 24,23% = 10 600,62 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою суду від 27 березня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. 17.04.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву на позову заяву, проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі. Зазначивши, що вантаж відправник передав для перевезення у запакованому стані. Огляд стану упаковки на цілісність, проведено лише зовні. Вміст відправлення не перевірявся. Будь-яких супровідних документів, які допомоги ідентифікувати вантаж, що було передано до перевезення не було надано. При складанні експрес-накладної № 0676, відправник передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору ( публічна оферта).

Перевізник не є спеціалістом-товарознавцем для визначення стану вантажу та відповідності його домовленості між відправником та одержувачем.

Таким чином, саме стан упаковки вантажу, у разі його пошкодження чи недостачі, вказує на наявність/відсутність вини перевізника, оскільки факт доставки вантажу у цілісній упаковці, без жодних слідів руйнуючого впливу свідчить про надання транспортних послуг належним чином.

27.10.2022 одержувачем було замовлено переадресацію і вантаж за експерс-накладною № 0405 було направлено на іншу адресу.

02.11.2022 відправлення було повернуто відправнику по експерс-накладній № 3480.

Під час огляду вантажу отримувачем було зафіксовано його пошкодження та складено акт. В ході огляду сторонами було встановлено, що товар перевозився в цілій, неушкодженій упаковці. Жодних слідів механічного впливу на відправлення, які б відповідали пошкодженню, сторонами не виявлено про що свідчить складений акт приймання-передачі та зроблені фото відправлення, у зв`язку з чим вважають, що вина перевізника у пошкодження ватажу відсутня, оскільки пошкодження відбулося не під час перевезення та поза межами відповідальності перевізника.

Щодо штрафу також заперечують, оскільки п. 7.2.4 Публічного договору, даний пункт передбачає собою штраф за добровільне відшкодування ( компенсацію) експедитором втрату, пошкодження або часткове пошкодження відправлення, яке здійснюється в досудовому порядку за результатами розгляду претензії замовника. Передбачений штраф є фактично сумою розміру податку на доходи фізичної особи та військового збору.

Позивач не надав належних доказів фактичних даних, які б підтверджували наявність законодавчо визначених підстав для відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., є завищеним та належним чином не обґрунтованим.

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 на позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в режимі відеоконференції ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, згідно відзиву на позовну заяву.

В подальшому сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Бурлаченко С.Ю. до суду надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та у його відсутність, на позовних вимогах наполягають, та просять їх задовольнити.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 25 жовтня 2022 року позивач замовив послугу з організації відправлення у відповідача, про що було складено НОМЕР_1 , відправником значиться ОСОБА_3 , одержувачем ОСОБА_5 , інформація про відправлення: оголошена вартість 43750,00 грн.; контрольна вага 0,5, повний опис відправлення ІРhone 13 pro 128 Gb Gold, адреса доставки: відділення № 6 м. Бровари, Київська область, 150, цифрова адреса 14/6. Зворотна доставка сума 43750,00 грн. ( а.с. 13-17).

02 листопада 2022 року по ЕН № 3480 відправлення повернуто відправнику ( а.с. 42).

Щодо огляду вантажу-відправлення з одержувачем було складено акт приймання-передачі, згідно якого встановлено: відправлення за описом ІРhone 13 pro 128 Gb Gold за описом відповідно до експрес-накладної № 480, упаковка пакет НП 9, стан вміст відправлення: замість телефону прибуло мило, однак не зазначено пошкоджень упаковки вантажу (а.с. 43).

Позивач звернувся до відповідача з претензією, в задоволенні якої йому було відмовлено 12.12.2022 року № 07216 (а.с. 21).

Судом встановлено, що правовідносини, які виникають з перевезення вантажу регулюються главою 64 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Зі змісту ч.ч.1-2 ст. 633 ЦК України слідує, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктом 3.4 Публічного договору, розміщеного на сайті ТОВ «Нова пошта», встановлено: шляхом передачі замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

Пунктом 4.3.2 Публічного договору встановлено обов`язок відправника: відповідно до вимог Експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну Експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

Відповідно до п.7.2.13 Публічного договору Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

У судовому засіданні встановлено, що жодної інформації про виробника та іншої інформації, які б дали змогу ідентифікувати річ та встановити його вартість, відправник в експрес-накладній не зазначив, супровідних документів не надав.

При складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненому на офіційному сайті http://novaposhta.ua, який є у вільному доступі.

Інформація, яка містилася в експрес-накладній, була внесена та перевірена відправником, одержувачем зазначено ОСОБА_6 .

Відповідно до п.7.2.7 Публічного договору «Нова пошта» , «Про надання послуг з організації перевезення відправлень», якщо під час видачі відправлення сторонами буде виявлено пошкодження відправлення або відправлення, якого не вистачає в цілій упаковці, відповідальність за будь-які пошкодження, нестачу або відсутність вмісту відправлення в середині упаковки покладається на відправника.

У відповідності до п.7.2.8 публічного договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику в цілій/неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення

Згідно до п.7.2.13 публічного договору, експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Вказані обставини належними і допустимим доказами позивачем у судовому засіданні не спростовані.

Суд вважає, що в задоволенні претензій відповідачем було відмовлено правомірно, оскільки жодних порушень з боку працівників ТОВ «Нова пошта» допущено не було.

Аналогічне правозастосування неодноразово підтримав Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, згідно Постанов від 26.03.2018р. у справі № 749/105/17 та від 04.07.2018р. у справі № 554/2756/16-ц, належним чином врахувавши пункти 7.2.7. та 7.2.13. Публічного договору, при вирішенні питання про наявність вини перевізника за умови доведеності належними та допустимими доказами, цілісності упаковки вантажу.

Також позовні вимоги не підлягають задоволенню і з тих підстав, що позивачем не доведено розміру фактично завданої шкоди, що є обов`язковою умовою для відшкодування останньої, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 924 цього Кодексу перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і дії, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення.

Стаття 924 ЦК України встановлює принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату.

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками:

1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин;

2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Звідси слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відповідно до п.7.2.2 Публічного договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію.

В ідповідно до п.47 Постанови Ради Міністрів Української РСР про затвердження Статуту автомобільного транспорту: Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товаро-транспортних документах.

Розмір відповідальності перевізника згідно із п.139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, а також ст.13 Закону України «Про транспорт» від 10.11.1994 року встановлюється на рівні: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю,- в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості.

Таким чином, зазначені норми зобов`язують позивача довести відповідність розміру фактичної шкоди оголошеній вартості вантажу та спричиненої йому шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали розмір фактичної шкоди, в експрес-накладних не зазначено точний опис вантажу, що унеможливлює встановити дійсну його вартість.

Більше того, доказами по справі не доведено, який саме товар був відправлений позивачем. Зазначення в експрес-накладній назви вантажу «ІРhone 13 pro 128 Gb Gold» вказують лише на родову ознаку речі, а не на те, який саме вантаж відправляється, наприклад за його повним найменуванням, у тому числі з назвою виробника, моделі, роком випуску, чи пошкоджений, чи був раніше у користуванні, та ін.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що фактична вартість товару становить сааме 43750 грн., а тому визначена в позові ціна є припущенням, теж стосується і компенсації в розмірі 10000,00 грн., що суперечить положенням ч.6 ст.81 ЦПК України, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна (немайновий) шкода, заподіяна громадянину діями іншої особи, що порушила його законні права, відшкодовується особою, що заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода причинна не з його вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазначив позивач, характеру немайнових витрат ( їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації,час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Жодних доказів щодо наведених обставин позивачем не надано.

Наведені позивачем обґрунтування для відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не можуть свідчити про заподіяння йому моральних страждань, так як відсутні докази вчинення відповідачем протиправної дії, відповідно до якої наступає наслідок у вигляді заподіяння моральної шкоди позивачу. Тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з вищезазначених підстав.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору, тому з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне віднести судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на свою користь витрат на правову допомогу (доказів оплати витрат суду не надано). Оскільки позивачу відмолено у задоволенні позову, суд вважає за необхідне віднести витрати на правову допомогу за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265,278 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат