Справа № 2-754/10
Провадження №6/523/387/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2023 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі :

головуючого судді Кисельова В.К.,

за участі секретаря Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №21 в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра та Гарантія", боржник: ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача ТОВ «"Довіра та Гарантія" як правонаступника після ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» 27.07.2017 р. було укладено договір відступлення прав вимоги №114/7-4629, за яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» своє право вимоги по кредитному договору №014/80054/85/77228 від 22.06.2007 р.. Того ж дня між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір відступлення прав вимоги №114/7-4629-ДГ, відповідно до умов якого ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» прийняло право вимоги по кредитному договору №014/80054/85/77228 від 22.06.2007 р., укладеному між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, представник заявника надав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність. Інші учасники процесу з заявою відкладення розгляду справи не зверталися, їх неявка в силу ч.3 ст.442 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. При цьому, суд враховує, що на адресу боржника заявником надіслано копію заяви з додатками.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.03.2011 року Суворовським районним судом м.Одеси було ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/80054/85/77228 від 22.06.2007 року в сумі 425411,44 грн.

В подальшому було укладено низку договорів відступлення прав вимог, а саме: № 114/7-4629 від 27.07.2017 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» від 27.07.2017 року та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» № 114/7-4629-ДГ, внаслідок яких відбулося відступлення права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №014/80054/85/77228 від 22.06.2007 року на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія»..

Ухвалою Суворовського районного счуду м.Одеси від 22.12.2017р. по справі №523/17550/17, провадження 6/523/950/17 заяву представника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача по цивільній справі № 2-754/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено замінити стягувача у справі № 2-754/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

14.04.2022 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги №1404ДФВ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» передав, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» прийняло право вимоги за зобов`язаннями, в тому числі за зобовязаннями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 по кредитному договору № 014/80054/85/77228 від 22.06.2007 року.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові ВС від 19.02.2020р. по справі №2-3897/10.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, тому подана заява є обґрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260,261, 353, 354,442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

2. Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження: вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поверх 6, офіс 32, м.Київ, у виконавчому провадженні по виконанню рішення Суворовського районного суду м.Одеси по справі №2-754/10 від 29.03.2010 року за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/80054/85/77228 від 22.06.2007 року , на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (код за , місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Сікорського, 8, м. Київ,04112).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 28.11.2023 року

Суддя: В.К. Кисельов