Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою адвоката Дудурич І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Дудурич І.В. в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 22.04.1992 року ОСОБА_5 (надалі - ОСОБА_5 ) та членам його сім`ї - дружині ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ОСОБА_1 ) та дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_6 видано ордер на вселення в квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням, виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 69 від 22.04.1992 року.

В подальшому ОСОБА_5 уклав договір найму з КП «Житлово-ремонтний район № 5» та набув статус основного квартиронаймача квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер та після смерті останнього в квартирі за адресою за адресою АДРЕСА_1 залишилися проживати члени його сім`ї: дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідно.

18.04.2016 року Закарпатська обласна державна адміністрація змінила назву вулиці Джамбула в м. Ужгород на нову назву Василя Комендаря.

02.03.2006 року ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_3 .

В 2000 році ОСОБА_6 та ОСОБА_2 виїхали на проживання в невідоме місце. ОСОБА_6 на даний момент проживає в Німеччині, а ОСОБА_2 у російській федерації.

На даний момент в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає тільки Позивач.

В той же час, у вищевказаній квартирі також зареєстровані: ОСОБА_2 з 09.10.1997 року, ОСОБА_3 з 08.08.2000 року.

Незважаючи на те, що Відповідачі у вищевказаній квартирі зареєстровані, проте фактично не проживають в ній, що підтверджується Актом про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації від 20.07.2023 року, Актом № 97 про встановлення факту не проживання громадянина від 24.08.2023 року, Актом № 98 про встановлення факту не проживання громадянина від 24.08.2023 року.

Відповідачі втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що не проживають в ній більше шести місяців.

У зв`язку із смертю ОСОБА_5 . Позивач мала намір визнати її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, проте не має можливість реалізувати своє право.

Позивач неодноразово зверталася в ЦНАП Ужгородської міської ради щодо укладення з нею договору житлового найму, проте їй було роз`яснено, що ЦНАП надається послуга Надання дозволу на укладення договору житлового найму», серед документів, необхідних для отримання вказаної адміністративної послуги необхідно подати згоду всіх повнолітніх членів сім`ї зареєстрованих в квартирі про визначення основного квартиронаймача (завірена керівником обслуговуючої організації).

Не проживання відповідачів за місцем реєстрації є перешкодою Позивачу реалізувати своє право на укладення договору житлового найму.

За таких обставин, позивачка просить суд винести рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно і належним чином, однак її представник адвокат Дудурич І.В. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви зокрема, оцінивши наявні докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 22.04.1992 року ОСОБА_5 та членам його сім`ї - дружині ОСОБА_1 та дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_6 видано ордер на вселення в квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням, виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 69 від 22.04.1992 року.

В подальшому ОСОБА_5 уклав договір найму з КП «Житлово-ремонтний район № 5» та набув статус основного квартиронаймача квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується листом 3076/03-17 від 25.07.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 від 08.10.2004 р.

Після смерті ОСОБА_5 в квартирі за адресою за адресою АДРЕСА_1 залишилися проживати члени його сім`ї: дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_6

18.04.2016 року Закарпатська обласна державна адміністрація змінила назву АДРЕСА_2 , що підтверджується Розпорядженням від 18.04.2016 року.

02.03.2006 року ОСОБА_6 змінив прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 02.03.2006 року.

Встановлено, що у 2000 році ОСОБА_6 та ОСОБА_2 виїхали на проживання за кордон.

На даний момент в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає тільки ОСОБА_1 , що підтверджується Довідкою №79 від 06.11.2018 року.

В той же час, у вищевказаній квартирі також зареєстровані: ОСОБА_2 з 09.10.1997 року, ОСОБА_3 з 08.08.2000 року, що підтверджується Поквартирними картками Форма А та Поквартирною карткою Форма Б.

В судовому засіданні встановлено, що Відповідачі у вищевказаній квартирі зареєстровані, проте фактично не проживають в ній, що підтверджується Актом про відсутність (не проживання) особи за місцем її реєстрації від 20.07.2023 року, Актом № 97 про встановлення факту не проживання громадянина від 24.08.2023 року, Актом № 98 про встановлення факту не проживання громадянина від 24.08.2023 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Як уже зазначалося, договір житлового найму був укладений з ОСОБА_5 , який помер.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Встановлено, що у зв`язку із смертю ОСОБА_5 , позивачка мала намір визнати її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, проте не має можливість реалізувати своє право.

Позивач неодноразово зверталася в ЦНАП Ужгородської міської ради щодо укладення з нею договору житлового найму, проте їй було роз`яснено, що ЦНАП надається послуга Надання дозволу на укладення договору житлового найму», серед документів, необхідних для отримання вказаної адміністративної послуги необхідно подати згоду всіх повнолітніх членів сім`ї зареєстрованих в квартирі про визначення основного квартиронаймача (завірена керівником обслуговуючої організації), що підтверджується Інформаційної картки адміністративної послуги № 24.06-01.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що не проживання відповідачів за місцем реєстрації є перешкодою Позивачу реалізувати своє право на укладення договору житлового найму, суд приходить до висновку, що поданий позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Що стосується стягнення судового збору, то суд вважає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, суд виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що слід солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536, 80 грн. та відповідно, в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України, повернути ОСОБА_1 з державного бюджету, п`ятдесят відсотків сплаченого, згідно квитанції № 3546-44А3-ЕАХ2-Н32Е від 15.09.2023 року, судового збору, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7, ст.3, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

В порядку ч.1 ст.142 ЦПК України, повернути ОСОБА_1 з державного бюджету, п`ятдесят відсотків сплаченого, згідно квитанції № 3546-44А3-ЕАХ2-Н32Е від 15.09.2023 року, судового збору, що становить 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 05.12.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк