Номер провадження 2/243/1737/2023
Номер справи 243/6235/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» грудня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю: секретаря судового засідання Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат БОНДАРЕНКО Дмитро Валерійович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та приватизованої земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1510 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем першої черги після померлого за законом та за заповітом, фактично прийняла спадщину, була зареєстрована зі спадкодавцем на дату смерті за однією адресою, мати позивача, яка є відповідачем по справі, також є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняла спадщину, була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою, спадкова справа відкрита своєчасно до спливу шестимісячного строку. У встановлений законом строк мати позивача не встигла відмовитись від спадщини на користь доньки через хворобу. Також, фактором, який вплинув на заведення спадкової справи, є військовий стан, введений на території України, та розташування Слов`янської громади в зоні активних бойових дій. Враховуючи викладене, нотаріуси виїхали за межі Донецької області, а відновили свої діяльність в м. Слов`янську лише наприкінці жовтня 2022 року.

Позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що втрачені оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, ОСОБА_5 , на приватизовану земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1510 га, кадастровий №:03:000:1072, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та на житловий будинок загальною площею 73.9 кв.м, житловою площею 46,2 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_3 , та представник позивача, адвокат Бондаренко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1285417 від 02 листопада 2023 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_4 , до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 від 08 червня 1966 року, з якого вбачається, що батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_5 , та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 16 лютого 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 в зв`язку з реєстрацією шлюбу 30 травня 2011року змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 , виданим 20 червня 2022 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Слов`янської районної ради від 12 жовтня 1990 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 , та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №006676, земельна ділянка площею 0.1510 га, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель і ведення особистого підсобного господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Заповітом від 29 березня 2010 року, посвідченим секретарем Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповів ОСОБА_3 .

Як вбачається з Довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» від 25 серпня 2023 року, станом на 25 серпня 2023 року будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має наступні технічні характеристики:

-житловий будинок літ. «А-1», житлова площа 46,2 кв.м., загальна площа 73,9 кв.м.;

-літня кухня літ. «Б»;

-гараж - літ. «В»;

-сарай літ. «Г»;

-вбиральня літ. «Д»;

-літній душ літ. «Е»;

-сарай літ. «Ж»;

-альтанка літ. «З»;

-сарай літ. «К»;

-погріб літ. «Л»;

-ворота 1;

-огорожа 2;

-замощення І.

Згідно з приміткою: загальна та житлова площі у житловому будинку літ. «А-1» змінились внаслідок перепланування без втручання в несучі конструкції та зміни призначення приміщень, що згідно з Постановою КМУ №406 від 07.06.2017 не потребує дозвільних документів та не підлягає прийняттю в експлуатацію. Сарай «К» - побудований до 05.08.1992 не є самовільним і дозволу не потребує. Альтанка «З», погріб «Л» - тимчасові споруди без влаштування фундаменту, які згідно з Постановою КМУ №406 від 07.06.2017 не підлягають прийняттю в експлуатацію. Сарай «Г» колишній саж «Г», замощення І колишнє замощення №3. Право власності станом на 01.01.2013 зареєстроване за ОСОБА_5 на підставі: 1/2 частка свідоцтво про право власності, видане Слов`янською районною державною адміністрацією 12.10.1990р. без №, дата реєстрації 12.10.1990; номер запису 1840 у кн. 7; 1/2 частка свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Другою слов`янською державною нотаріальною конторою 21.01.1997 за №25, дата реєстрації 24.01.1997; номер запису 1840 у кн. 5а стор.161.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06 вересня 2023 року, право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1510 га, кадастровий №:03:000:1072, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту від 12 січня 1998 року серії ІV-ДН №006676.

Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

На ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2023 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області ЗубковоюА.О. надано копію спадкової справи №40/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , з якої вбачається, що спадкову справу було заведено на підставі заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_5 .

У встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки нотаріусу не надано документи, необхідні для видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом.

У зв`язку з цим, 28 вересня 2023 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області ЗубковоюА.О. було відмовлено ОСОБА_3 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за Заповітом у передбачений законом шестимісячний строк, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи згоду відповідача на задоволення позову та визнання права власності на вказане нерухоме майно, вимога позивача про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 373, 374, 392, 1216- 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 265, 273, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат БОНДАРЕНКО Дмитро Валерійович, до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий 28 серпня 1995 року Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 73.9 кв.м, житловою площею 46,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня літ. «Б»; гараж - літ. «В»; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «Д»; літній душ літ. «Е»; сарай літ. «Ж»; альтанка літ. «З»; сарай літ. «К»; погріб літ. «Л»; ворота 1; огорожа 2; замощення І, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий 28 серпня 1995 року Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку загальною площею 0.1510 га, кадастровий №:03:000:1072, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова