Справа № 299/1284/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Чичкало М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дидинської Богдани Миронівни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на рішення Виноградівського районного суду від 24 лютого 2023 року (у складі судді Трагнюка В.Р.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛВІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» і ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним і витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 р. адвокат Дидинська Б.М. в інтересах позивачів звернулася до суду з позовом, у якому просила:

-визнати недійним договір купівлі-продажу чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 , укладений 26.01.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛВІК» , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., реєстровий номер 92;

-скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. з відкриттям розділу індексний номер: 63065165 від 26.01.2022 р. 12:59:28, щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛВІК» на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2022 р.;

-витребувати з чужого незаконного володіння чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛВІК» на користь позивачів судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції (а.с.3-10 т.1).

Заявлені вимоги обґрунтовано такими обставинами.

26.06.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 187/ФКВ-07, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 36000 (тридцять шість тисяч) доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14,60 % річних з кінцевим терміном повернення до 25.06.2022 р.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором між Банком і ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 187/ФКВ квіп-07 від 26.06.2007 р., згідно з умовами якого останні передали в іпотеку Банку належну їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.12.2005 р. чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

26.06.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 187/Zфпор-07-01.

02.09.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2303/К/1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. і зареєстрований в реєстрі за № 1609.

З інформаційної довідки від 02.02.2022 р. № 297530640 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачам видно, що 26.01.2022 р. належна позивачам на праві власності квартира продана Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕЛВІК» відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. за реєстровим № 92, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, номер запису про право власності: 46355603, індексний номер: 63065165 від 26.01.2022 р.

Згідно з інформаційною довідкою від 15.02.2022 р. № 299621957 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ТОВ «ДЕЛВІК» перепродало відповідачу ОСОБА_4 квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського міського нотаріального округу Романович І.В. за реєстровим номером 581 .

Позивачі вважають, що договір купівлі-продажу квартири від 26.01.2022 р. є недійсним на підставі ст. ст. 203, 215-235 ЦК України, оскільки відчуження спірної квартири відбулося без повідомлення трьох іпотекодавців, які є власниками квартири, та майнового поручителя ОСОБА_5 , чим порушено вимоги підпункту 4.4.2 пункту 4.4 Іпотечного договору від 26.06.2007 року, ст.ст. 35, 38 Закону України «Про іпотеку».

Окрім того, предмет іпотеки був проданий по заниженій ціні.

Рішенням Виноградівського районного суду від 21.01.2014 р. кредитний договір розірвано достроково. Постановою державного виконавця віл 13.05.2015 року відкрито виконавче провадження за рішенням суду (виконавче провадження № 47500348).

26.01.2022 р. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», звертаючись до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу квартири ТОВ «ДЕЛВІК», знаючи про розірвання кредитного договору від 26.06.2007 р. та про установлений судовим рішенням від 21.01.2014 р. розмір заборгованості позичальника на момент розірвання кредитного договору в сумі 437528.91 гривень, надав нотаріусу копію письмової вимоги із простроченою заборгованістю сумою 2 419752.23 гривень, що є безпідставним і необґрунтованим.

За наявності судового рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, розірвано кредитний договір, визначено розмір заборгованості на момент розірвання, відповідач не мав правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, саме в рахунок визначеного відповідачем боргу в розмірі 2 419 752, 23 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду від 24.02.2023 р. у позові відмовлено.

Указане судове рішення мотивоване недоведеністю заявлених вимог.

У апеляційній скарзі адвокатеса Дидинська Б.М. в інтересах позивачів просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, і вирішити питання судових витрат.

Покликається на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права та обґрунтування рішення на недопустимих доказах.

Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-відчуження спірної квартири відбулося без повідомлення трьох іпотекодавців, які є власниками квартири, та фінансового поручителя ( ОСОБА_5 );

-не відповідає фактичним обставинам справи та наявним доказам установлена ціна продажу чотирикімнатної квартири за 180000 грн., оскільки предмет іпотеки оцінений сторонами іпотечного договору від 26.06.2007 р. у сумі 227250 грн., що на день укладення договору складало 45000 доларів.

-Нарахування ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості після 21.01.2014 р. за розірваним кредитним договором є безпідставним, а збільшення розміру заборгованості у письмовій вимозі, заявленій лише до ОСОБА_2 , у розмірі 2419752.23 грн. замість установленої судовим рішенням від 21.01.2014 р. суми в розмірі 437528.91 грн. є незаконним, необґрунтованим і недобросовісним;

-Фактично суд першої інстанції у порушення ст. 78 ЦПК України розглянув справу на підставі ксерокопій.

У письмовому відзиві на скаргу представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Ю.Є.Сіренко просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (т.3, а.с.23-25).

Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-Товариством було направлено повідомлення-вимогу безпосередньо позичальнику (боржнику) ОСОБА_2 , а також іпотекодавцям (майновим поручителям боржника): ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , що підтверджується реєстром згрупованих повідомлень від 30.11.2020 р. і рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а 12.03.2021 р. указаним особам було направлено повторне повідомлення-вимогу; направлення аналогічного повідомлення фінансовому поручителю ст. 35 Закону України «Про іпотеку» не передбачено;

-Продаж предмету іпотеки було здійснено за 180000 грн. на підставі висновку до звіту про оцінку майна від 20.01.2022 р., складеним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Неос Т Консалт», тобто відповідно до норм чинного законодавства та умов іпотечного договору від 26.06.2007 р.;

-Товариство, направляючи боржнику та іпотекодавцям повідомлення-вимогу про погашення заборгованості у сумі 2419752.23 грн., керувалось виключно фінансово-розрахунковими документами Банку.

Інші учасники справи письмового відзиву на апеляційну скаргу не подали.

У судовому засіданні представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Сіренко Ю.Є. не визнав скарги з мотивів, викладених у письмовому відзиві.

Решта учасників у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце такого були належно повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (стосовно ОСОБА_4 і ТОВ «Делвік»). Судові повістки про виклик, адресовані позивачам, повернулися до апеляційного суду з поштовими довідками про причини повернення/досилання «за закінченням терміну зберігання».

Однак, позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток «Viber» (т.3, а.с.62, 63), а представник позивачів адвокат Дидинська Б.М., повідомлена на зазначену нею електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.3. а.с.64).

Згідно з вимогами ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Тобто, позивачі вважаються належним чином повідомленими про судове засідання.

Подана адвокатом Дидинською Б.М. в інтересах позивачів заява про чергове відкладення розгляду справи через хворобу судом відхиляється як бездоказова.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивачі та їх представник утретє не з`явилися у судове засідання, а ОСОБА_6 раніше двічі подавала заяву про відкладення розгляду справи через перебування у відпустці, які судом задовольнялися (т.3, а.с.40, 58).

Заяв та/або клопотань від інших відсутніх учасників справи з приводу неявки до суду не надходило.

За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу, оскільки правова аргументація відсутніх учасників справи відома та зрозуміла.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, із таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний договір купівлі-продажу відповідає вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, дотримання яких необхідно для дійсності правочину, а позаяк відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним, то й усі наступні вимоги задоволенню не підлягають як похідні.

При цьому, судом були встановлені наступні факти й обставини.

26.06.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 187/ФКВ-07, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 36 000 (тридцять шість тисяч) доларів США на споживчі цілі зі сплатою 14,60 % річних з кінцевим терміном повернення до 25.06.2022 року (а.с.27-31 т.1).

Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та іпотекодавцями: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 187/ФКВ квіп-07 від 26.06.2007 р., згідно з умовами якого останні передали в іпотеку Банку належну їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.12.2005 р. чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.32-36 т.1).

Згідно з підпунктом 4.4.2 пункту 4.4 Іпотечного договору від 26.06.2007 р. іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу, однак зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки предмета іпотеки. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки укладений відповідно до цього договору, є правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки.

02.09.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір про відступлення права вимоги № 2303/К/1, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. і зареєстрований в реєстрі за № 1609 (а.с.25-30 т.2).

26.01.2022 р. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» продало іпотечне майно ТОВ «ДЕЛВІК» відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. за реєстровим № 92, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, номер запису про право власності: 46355603, індексний номер: 63065165 від 26.01.2022 р. (а.с.19-21 т.2).

У процесі здійснення підготовчих дій щодо укладання договору купівлі-продажу іпотечного майна з метою задоволення своїх кредиторських вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було направлено повідомлення-вимогу безпосередньо позичальнику (боржнику) ОСОБА_2 , а також іпотекодавцям (майновим поручителям боржника): ОСОБА_1 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , що підтверджується реєстром згрупованих відправлень від 30.11.2020 р.

Усі троє іпотекодавців 05.12.2020 р. одержали вказані повідомлення-вимоги, про до свідчать описи вкладення у цінні листи і рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень у яких стоїть відмітка про вручення поштових відправлень у вказану дату (а.с.40-42, 43-45, 46-48 т.2).

Окрім того, 12.03.2021 р. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було направлено повторне повідомлення-вимогу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , і ОСОБА_3 , що підтверджується реєстром згрупованих відправлень з від 12.03.2021 р. (а.с.36-68 т. 2).

Тобто, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до моменту укладання договору купівлі-продажу майна від 22.01.2022 р. у повному обсязі дотрималось вимог ст.ст. 35, 58 Закону України «Про іпотеку», а саме боржнику і іпотекодавцям були направлені відповідні повідомлення у встановлений законодавством спосіб та строки.

Отже, іпотекодержатель повідомив позивачів про свій намір продати спірну квартиру.

Твердження у позові про зміну місця реєстрації ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , які з 04.06.2014 р. проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_2 (тобто, не за адресою іпотечної квартири на момент укладення договору іпотеки) суд не враховує, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів про те, що ці позивачі повідомляли іпотекодавцю свою нову адресу. Крім того, на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень наявні відмітки про одержання вказаними особами повідомлень-вимог від ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с.42, 48 т.2).

Обставина позову про те, що рішенням Виноградівського районного суду від 21.01.2014 р. достроково розірвано кредитний договір, внаслідок чого зобов`язання за кредитним договором № 187 ФКВ-07 від 26.06.2007 р. припинилося на майбутнє відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України є помилковим, оскільки цим рішенням кредитний договір розірвано не було, а судом вирішено питання виключно про солідарне стягнення заборгованості та в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки (а.с.27-31 т.1).

Також помилковим є твердження позивачів про те, що предмет іпотеки був проданий по заниженій ціні, оскільки у підпункті 4.4.2 пункту 4.2 Іпотечного договору передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки предмета іпотеки.

Ціна продажу спірної квартири на користь ТОВ «ДЕЛВІК» визначена на підставі незалежної експертної оцінки згідно з висновком до звіту про оцінку майна, складеним 20.01.2022 р. суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «НЕОС Т KOHCAЛT», оцінювач ОСОБА_7 (а.с.69-85 т.2).

Отже, ціна продажу була визначена відповідно до умов іпотечного договору, а позивачі не довели, що відчуження спірної квартири відбулося по заниженій ціні.

Незгода позивачів із сумою заборгованості також не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету іпотеки.

Посилання позивачів на доведеність і тотожність обставин по справі до зазначених у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 р. у справі № 761/37287/16-ц є хибними, оскільки встановлені обставини є відмінними від обставин, які встановлені судом касаційної інстанції щодо дотримання іпотекдодержателем вимог ст.ст. 35, 38 Закону України «Про іпотеку».

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для скасування оскарженого рішення як необґрунтовані. Окрім того, ці доводи аналогічні доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Так, твердження апелянта про те, що відчуження спірної квартири відбулося без повідомлення трьох іпотекодавців, які є власниками квартири, та фінансового поручителя ( ОСОБА_5 ), суперечить фактичним обставинам справи та нормам матеріального права в зв`язку з наступним.

Згідно з положеннями ст. 35 Закону «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент виникнення спору) в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до вимог ст. 38 цього Закону якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Як установлено судом першої інстанції і підтверджено під час апеляційного перегляду, в матеріалах справи містяться повідомлення-вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» від 07.09.2020 р., адресовані позивачам за адресою, указаною ними в іпотечному договорі, докази їх направлення позивачам та отримання їх останніми (т.2, а.с.36-52), а також аналогічні повторні повідомлення-вимоги від 12.03.2021 р. і докази їх направлення та отримання адресатами (т.2, а.с.53-68). Указані обставини позивачами не спростовано, а положення ст. 35, 38 Закону України «Про іпотеку» не передбачають обов`язок іпотекодержателя повідомляти в установленому цими статтями порядку і фінансового поручителя (у нашому випадку ОСОБА_5 ), на що покликається апелянт.

Довід апеляційної скарги про те, що не відповідає фактичним обставинам справи та наявним доказам установлена ціна продажу чотирикімнатної квартири за 180000 грн., оскільки предмет іпотеки оцінений сторонами іпотечного договору від 26.06.2007 р. у сумі 227250 грн., що на день укладення договору складало 45000 доларів, також не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до п.4.4.2. іпотечного договору ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки предмета іпотеки.

Ціна продажу спірної квартири на користь ТОВ «Делвік» визначена Звітом про оцінку майна від 20 січня 2022 р., згідно з висновком якого ринкова вартість 4-х кімнатної квартири загальною площею 77.30 кв. м, житловою 51.80 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , становить 6337 доларів США, що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки складає 180000 грн. (т.2, а.с.69-85).

Колегія суддів відхиляє також і довід апелянта про те, що нарахування ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованості після 21.01.2014 р. за розірваним кредитним договором є безпідставним, а збільшення розміру заборгованості у письмовій вимозі, заявленій лише до ОСОБА_2 , у розмірі 2419752.23 грн. замість установленої судовим рішенням від 21.01.2014 р. суми в розмірі 437528.91 грн. є незаконним, необґрунтованим і недобросовісним.

Так, рішенням Виноградівського районного суду від 21.01.2014 р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 437528.91 грн. і в рахунок погашення цієї заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки (спірну квартиру), тобто питання розірвання кредитного договору позивачем не заявлялось і судом не вирішувалось.

Окрім того, незгода позивачів із заявленою до них сумою заборгованості не може слугувати підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним.

Довід апеляційної скарги про те, що фактично суд першої інстанції у порушення ст. 78 ЦПК України (допустимість доказів) розглянув справу на підставі ксерокопій, є необґрунтованим, оскільки обставини справи, які мають значення для такої у межах предмету і підстави позову, підтверджені відповідними (належними, допустимими та достовірними) доказами, які у своїй сукупності є достатніми для ухвалення рішення по суті спору.

Таким чином, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої, апеляційний суд вважає, що в справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, які виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу адвоката Дидинської Богдани Миронівни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2.Рішення Виноградівського районного суду від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 21.11.2023 р.

Судді: