Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5079/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтва про смерть видане Виконкомом Пушкінської с/р Виноградівського району Закарпатської області, Серії НОМЕР_1 від 21.11.1007 року.

Спадкодавцю належало право власності на земельні ділянки:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,21 га розташована на території Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва видана в натурі у контурі № НОМЕР_2 площею 0,20 га розташована на території с. Пушкіно, Берегівського району Закарпатської області.

Заповіт батько позивачки не залишав. Позивачка вказує, що прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки в нотаріальній конторі немає можливості у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцю.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі будучи повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивачки визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Третя особа, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтва про смерть видане Виконкомом Пушкінської с/р Виноградівського району Закарпатської області , Серії НОМЕР_1 від 21.11.1007 року.

Останнім місцем проживання спадкодавця було АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 01.05.2023 за № 17.1-44/103.

Після смерті спадкодавця залишилося наступне спадкове майно:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,21 га розташована на території Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області;

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва видана в натурі у контурі № НОМЕР_2 площею 0,20 га розташована на території с. Пушкіно, Берегівського району Закарпатської області.

Вказані земельні ділянки належали спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 038797 від 30.11.2000 року.

На випадок своєї смерті спадкодавець заповідального розпорядження не залишив.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України позивачка, як спадкоємець за законом першої черги спадщину після смерті батька прийняла, оскільки проживала разом з спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується довідкою Вилоцької селищної ради від 01.05.2023 за № 17.1-44/102.

Крім позивачки спадкоємцями за законом першої черги є дружина спадкодавця та його син, відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачкою.

Інших спадкоємців немає.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За прийняттям спадщини позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., однак 20.06.2023 завідуюча державної нотаріальної контори відмовила позивачці в оформленні спадщини із-за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, що стверджується листом за № 219/01-16.

Державний акт на земельні ділянки загублено.

Згідно довідки виданої Виконавчим комітетом Вилоцької селищної ради від 14.07.2023 року №17.1-44/151 земельна ділянка 0.20 га видана в контурі № НОМЕР_2 згідно розпорядження райдержадміністрації від 04.01.2001 року № 7 на території с. Пушкіно, Виноградівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачка позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті батька має законне право на визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1270, 1274 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

У порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на:

- земельну ділянку площею 1,21 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області;

- земельну ділянка площею 0,20 га, у контурі № НОМЕР_2 цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території с. Пушкіно, Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко