Справа № 643/7658/23
Провадження № 2/643/3212/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючої судді Майстренко О.М., за участю секретаря судових засідань Риндіч О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Свергунова Вікторія Андріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Харківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Свергунова Вікторія Андріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності від 22 грудня 2008 року , реєстраційний №1-08-304016-Ц2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про право спадщини за законом від 09.02.2018 року спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Ця квартира складається з однієї жилої кімнати житловою площею 29,6 кв. м., загальною площею 47,3 кв. м.

Вказана частка квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло , виданого 22.12.2008 року. 1/3 частка квартири належала померлому особисто, а 1/6 частка квартири належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем на яку був його батько, ОСОБА_3 , який прийняв спадщину , але не оформив своїх спадкових прав.

Також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2018 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є: його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/2 частину цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все її майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у неї немає, єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач. Позивач поховав її та поніс усі витрати, які були пов`язані з її похованням.

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України позивач є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживав з померлою однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 понад 5 років до часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк після смерті ОСОБА_2 19 грудня 2022 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачу було відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , необхідно підтвердити з нею факт родинних відносин.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року по справі №643/408/23 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_10 більше п`яти років до часу відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 . Вищевказане рішення набрало законної сили 23.03.2023 року. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Свергунової В.А. від 12.10.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, позивач вважає, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом, а тому просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечує.

Відповідач, третя особа у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно із частиною 4 статті 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2018 року спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вказана частка квартири належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло , виданого 22.12.2008 року. 1/3 частка квартири належала померлому особисто, а 1/6 частка квартири належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем на яку був його батько, ОСОБА_3 , який прийняв спадщину , але не оформив своїх спадкових прав.

Також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.2018 року, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його: мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/2 частку цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданого 19 жовтня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 4б цього Кодексу).

У встановлений законом строк після смерті ОСОБА_2 19.12.2022 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, в оформленні спадкових прав нотаріусом позивачу було відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , необхідно підтвердити з нею факт родинних відносин.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року по справі № 643/408/23 встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_10 більше п`яти років до часу відкриття спадщини у квартирі АДРЕСА_1 . Вищевказане рішення набрало законної сили 23.03.2023 року. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Свергунової В.А. від 12.10.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, позивач вважає, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом, а тому просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що відповідно до положень статей 1216,1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із статтею 218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частини 1,2 статті 220 Цивільного кодексу України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина 1 статті 1222 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 1268,1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадщину за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України). У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ( стаття 1264 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї ( стаття 1265 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 2 статті 1269 Цивільного кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини існує в межах строків, установлених статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 328 Цивільного Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з визначених законом підстав набуття права власності є спадкування.

Перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємців посвідчується свідоцтвом про право на спадщину (статті 1296 Цивільного кодексу України), отримання якого є правом спадкоємця, водночас норма частини 1 статті 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Покладаючи на спадкоємців обов`язок отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, законодавець тим самим забезпечує їх можливістю реалізовувати набуте право власності щодо успадкованого нерухомого майна.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України.

Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до частини 1 статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя заповіт не склала, у зв`язку з чим, спадкування спадщини після її смерті здійснюється за законом, за правилами, встановленими нормами глави 86 книги шостої Цивільного кодексу України.

З постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Свергунової В.А. від 12.10.2023 року вбачається, що 19 грудня 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом в порядку ст.1264 Цивільного кодексу України, як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім`ю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові.

На підставі вищезазначеної заяви приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. 19 грудня 2022 року було заведено спадкову справу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , останнє місце проживання якої було за адресою: АДРЕСА_2 та присвоєно номер 29/2022.

Усі документи, які підтверджують факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, документи, які підтверджують підстави для закликання до спадкування, наявні, але в ході провадження по спадковій справі стало відомо про наявність спадкоємця за правом представлення, в порядку ст.1266 Цивільного кодексу України, а саме:

04 травня 2023 року шляхом електронного зв`язку до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Свергунової В.А звернулась законний представник гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , її бабуся. Нею були надіслані шляхом електронного зв`язку документи:

Проект заяви про прийняття спадщини;

Витяг з реєстру записів актів громадянського стану про смерть ОСОБА_4 (місце смерті ОСОБА_6 );

Копія актового запису про народження гр. ОСОБА_5 (гр.Велика Британія);

Копія паспорту гр. Великої Британії виданого на ім`я гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно надісланих копій документів гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є малолітньою дитиною, онукою спадкодавця.

Копія свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виданого повторно 01.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції на бланку НОМЕР_3 .

На підставі викладеного та керуючись статтею 49 Закону України «Про нотаріат», приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свергуновою В.А. відмовлено громадянину ОСОБА_1 у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України.

Інших заяв від спадкоємців про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право спадщини не видавалося.

Разом з цим, у суду відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт звернення шляхом електронного зв`язку законного представника гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , відповідної реєстрації заяви про прийняття спадщини, факт споріднення із померлою ОСОБА_2 , а також те, що ОСОБА_5 є спадкоємцем померлої, в розумінні положень статей 1260-1266 ЦК України.

В межах розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем четвертої черги, та відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Зазначений факт підтверджується обставинами, встановлені рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року по справі № 643/408/23, яке набрало законної сили, які відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Свергунової В.А. від 12.10.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені дії приватного нотаріуса узгоджуються з положенням статей 46,49 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 4.14,4.15,4.18 пункту 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.02.2012 №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 285/20595, відповідно до яких видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України у пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, а також Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріусу у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Враховуючи зазначене, те, що позивач, як спадкоємець четвертої черги в установленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , разом з цим позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, зокрема, отримати свідоцтво про права на спадщину за законом, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями12,247,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Свергунова Вікторія Андріївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Суддя Майстренко О.М.