Справа № 450/1717/23 Провадження № 2/450/979/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Добуш-Вербіцької Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком», треті особи ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування завданих збитків, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача):

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 1034994,54 грн. завданих внаслідок ДТП збитків та судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.02.2023 о 09 год. 35 хв. в с.Милятичі, вул. Шевченка, Львівської області водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом УАЗ 3009, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.03.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили. Власником автомобіля УАЗ 3009 є акціонерне товариство «Укртелеком», згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №474058 від 09.02.2023 ОСОБА_3 , є працівником даної компанії. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», АТ «Укртелеком» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з Публічним акціонерним товариством «Страхова група ТАС» - поліс №ЕР-21227965 від 30.11.2022, яким застраховано відповідальність страхувальника за шкоду, завдану при експлуатації забезпеченого транспортного засобу УАЗ 3009, д.н.з. НОМЕР_1 . Даним договором ліміт страхового відшкодування, яке здійснюється страховиком за шкоду, заподіяну майну потерпілого, встановлено в розмірі 160000,00 грн. Відповідно до Звіту №361/23 від 01.03.2023, складеного ТзОВ АК «Експерт-сервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , складає: 1117707,33 грн., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля складає 1191494,54 грн., ринкова вартість автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_2 , 2571653,37 грн. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди працівником AT «Укртелеком» ОСОБА_3 , водієм транспортного засобу УАЗ 3009, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить даній компанії, в розмірі, що не був покритий у зв`язку з недостатністю страхової виплати, підлягає відшкодуванню в повному обсязі за рахунок відповідача. Загальна сума збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_2 , становить: 1194994, 54 грн. Враховуючи те, що Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» виплачено йому 160000,00 грн. страхового відшкодування, сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 1034994,54 грн..

25.05.2023 на адрес суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Вину водія ОСОБА_3 було встановлено в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.03.2023 у справі №450/693/23, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, свою вину водій визнав. Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 16.04.2020 у справі №904/5489, є безпідставним, оскільки автомобіль позивача в даній справі було ушкоджено не внаслідок взаємодії з іншим автомобілем, а внаслідок вибоїн на дорозі, у зв`язку з чим завдану майнову шкоду було стягнуто із Служби автомобільних доріг, що не забезпечила належного утримання дорожнього покриття. Крім того, визначення обсягу завданої матеріальної шкоди та розміру завданих збитків потребує спеціальних знань. Тому позивач замовив звіт про оцінку автомобіля в сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ АК «Експерт-Сервіс», який було складено оцінювачем - ОСОБА_4 , який має відповідну економічну та технічну освіту, кваліфікаційні свідоцтва аварійного комісара та оцінювача та зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів. Позивач не проводив ремонт пошкодженого автомобіля у зв`язку з його суттєвим ушкодженням та, як наслідок - необхідністю проведення дороговартісного ремонту, а також, з метою недопущення маніпуляцій відповідача щодо обсягу проведення необхідних ремонтно-відновлювальних робіт. Після ДТП автомобіль був оглянутий представником компанії - страховика Публічного акціонерного товариства «Страхова група ТАС», у якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача, проте, як випливає із відзиву на позовну заяву, відповідач участі у такому огляді не брав. Також відповідач проігнорував повідомлення позивача про проведення огляду пошкодженого автомобіля ТзОВ АК «Експерт-Сервіс», яке було надіслано поштою, а також повідомлено телефонним зв`язком водію ОСОБА_3 безпосередньо в день проведення такого огляду. Відповідач не звертався до позивача з проханням про можливість огляду автомобіля до моменту відкриття Пустомитівським районним судом Львівської області провадження у даній справі. Крім того з приводу визначення розміру завданих збитків та усунення сумнівів у правильності наданого позивачем звіту про оцінку автомобіля, може бути проведено відповідну експертизу.

20.10.2023 представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив, враховуючи висновок експерта №СЕ-19/114-23/13514-АВ від 08.09.2023, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 991894,98 грн. як відшкодування завданих збитків та стягнути суму судових витрат.

Позиція відповідача: 18.05.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та незаконними, а викладені у позові обставини такими, що не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження наданими доказами. З акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та фото з місця ДТП стан дороги на ділянці, де сталася ДТП «дорога засніжена, слизька поверхня, покриття проїзної частини засніжене, покрите льодом... сильна ожеледиця...заходи щодо прибирання проїжджої частини не здійснювалися.... дорога не посипана ». Внаслідок незадовільного експлуатаційного утримання автомобільної дороги загальнодержавного значення автомобіль під керуванням ОСОБА_3 занесло на зустрічну смугу, а не «виїхав на смугу зустрічного руху», і в результаті сталося ДТП та позивачеві було завдано майнову шкоду. Водночас в даному випадку присутня вина Служби автомобільних доріг, а не лише водія ОСОБА_3 , а тому оскільки ДТП сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами, а не відповідачем. Крім того, позивач на підтвердження понесених ним збитків надав звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу №361/23 від 01.03.2023, складений ТзОВ АК «Експерт Сервіс», в якому визначена прогнозована вартість відновлювального ремонту у розмірі 1117707,33 грн., в той час як жодних доказів здійснення відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruser 200, який належить позивачу, та його вартості позивачем не надано. Наведені у Звіті про оцінку суми є явно завищеними, позивач не повідом відповідача про проведення оцінювачем огляду пошкодженого автомобіля. Наявна інформація в наданих позивачем документах викликає обґрунтований сумнів у законності його дій та вимог. При цьому Позивач вважає розмір збитку встановленим і таким, що дорівнює 1191494,54 гривень із посиланням на Звіт оцінювача. При цьому відповідач не запрошувався позивачем ні на огляди автомобіля оцінювачем, ні на дефектування автомобіля, що передбачено п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту України та Фонду Держмайна №142/5/2092 від 24.11.2003, тому відповідач вважає, що не всі зафіксовані під час оглядів та дефектування автомобіля позивача пошкодження, виникли у результаті його дій під час ДТП, деякі пошкодження могли мати місце не внаслідок даного ДТП, а деякі позиції щодо ремонту автомобіля не мають відношення до ДТП і були прописані з метою завищення вартості ремонту. У відповідача виникли обґрунтовані сумніви у правомірності вимог позивача, а саме: Огляд автомобіля Toyota Land Cruser 200 був проведений 20.02.2023 через 11 днів після ДТП. Тому виникає сумнів, що всі пошкодження завдані внаслідок саме цього ДТП; у протоколі огляду транспортного засобу вказано лише пошкодження наступних елементів: «кріплення номерного знака, гратка бампера, бампер, накладка бампера, депфер бампера, датчик радара, спойлер, гратка радіатора, панель фари л, панель фари пр., емблема виробник» - і все. Натомість в ремонтній калькуляції та рахунку-фактурі набагато більше позицій щодо заміни запчастин та ремонту; при огляді пошкоджень автомобілів учасників ДТП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано наступні пошкодження автомобіля потерпілого: «капот, передня решітка, передній бампер, ліва фара/ задня, ліва дверка», натомість рахунок -фактура передбачає заміну обох фар, крила, передньої дверки, тощо, а також роботи, пов`язані з ремонтом цих елементів, в тому числі і правої частини автомобіля; в позові і в звіті відсутні відомості про можливі ДТП за участю Toyota Land Cruser 200 до 09.02.2023, що дозволяє оцінювачу використовувати коефіцієнт фізичного зносу "нуль", це призводить до збільшення вартості запасних частин та вартість ремонту вцілому, а також збільшується розрахунок втрати товарної вартості автомобіля; також відсутні відомості про запчастини, які можуть бути відремонтовані, чи реалізовані запчастини, які замінені на нові, не зазначено ринкову вартість придатних запчастин, які будуть замінені; рахунок складений без зазначення номерів запчастин, тобто немає можливості перевірити їх реальну ціну. А тому вважає Звіт оцінювача на замовлення позивача, який визначив розмір збитку 1133479,93грн. не достатнім доказом для підтвердження розміру збитків. Позивач просить стягнути із Відповідача вартість нових запчастин - без обґрунтування таких витрат та без надання доказів придбання саме таких запчастин та їх вартості.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

12.04.2023 ухвала про відкриття загального позовного провадження; 18.05.2023 клопотання представника відповідача про відмовуц у задоволенні позову; 25.05.2023 відповідь на відзив; 19.06.2023 клопотання представника відповідача про витребування доказів; 19.06.2023 клопотання представника позивача про призначення експертизи; 19.06.2023 протокольна ухвала про долучення доказів; протокольна ухвала про відмову у витребуванні матеріалів; ухвала про призначення судової автотоварознавчої експертизи; 28.09.2023 клопотання представника відповідача про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів; 20.101.2023 заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог; 20.10.2023 ухвала про відновлення провадження у справі; 20.10.2023 ухвала про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_2 , 2018 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Так, судом встановлено, що 09.02.2023 о 09 год. 35 хв. в с. Милятичі, вул. Шевченка, Львівської області, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом УАЗ 3009, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається, ОСОБА_3 у судовому засіданні з розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому визнав та вказав, що його занесло за слизькій ділянці дороги, внаслідок чого він не впорався з керуванням.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону прописано, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим Договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як зазначила сторона позивача, страховиком АТ «Страхова група «ТАС» було здійснено страхове відшкодування у розмірі 160000,00 грн. за пошкоджений транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно заяви ОСОБА_1 від 02.03.2023.

Згідно відповіді Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» від 04.05.2023 вих №637, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля УАЗ 3909, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 212279651 від 30.11.2022. за результатами проведеного огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Належна сума страхового відшкодування 160000 грн. була перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

В силу вимог ч. 1 ст.1172 ЦК, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Суд звертає увагу, що з аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Тлумачення частини 1статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 28.04.2023, з інформації, що міститься у додатку, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником транспортного засобу марки «УАЗ 3909 2445 (2004)», д.н.з. НОМЕР_1 , є ПАТ «Укртелеком».

В ході розгляду справи, представник відповідача не заперечила факту перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з відповідачем.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/114-23/13514-АВ від 11.09.2023 за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Тoyota Land Cruiser 200», ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 , реєстраційній номер НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП, що мала місце 09.02.2023, станом на момент проведення експертизи (08.09.2023), становить: 1087008,69 грн.(один мільйон вісімдесят сім тисяч вісім грн. 69 коп.). Втрата товарної вартості автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200», ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в наслідок ДТП, що мала місце 09.02.2023, в розрахунку станом на момент проведення експертизи (08.09.2023), становить 64886,29 грн. (шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість грн. 29 коп.).

З врахуванням даного висновку експерта та виплатою страхового відшкодування, сторона позивача зменшила позовні вимоги.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що позивачем доведено розмір суми, яку відповідно до законодавства має відшкодувати заподіювач шкоди, тобто ту обставину, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Різниця між фактичним розміром завданої шкоди, що складається з вартості відновлювального ремонту та втрати товарної вартості автомобіля, і сумою страхового відшкодування без врахування ринкової вартості у пошкодженому стані в розмірі 991894,98 грн. підлягатиме стягненню з відповідача АТ «Укртелеком», з яким водій ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах.

Покликання сторони відповідача на Постанову Верховного Суду від 16.04.2023 у справі №904/5489/18, у якій зазначається про відшкодування заподіяної шкоди власникам транспортних засобів внаслідок ДТП саме власником доріг або уповноваженими ними органами, суд до уваги не бере, оскільки у даній справі було встановлено вину балансоутримувача дороги загального значення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 за ст. 140 КУпАП відповідальну особу.

У справі, яка розглядається судом, ДТП сталося з вини водія ОСОБА_3 , а тому покликання представника відповідача на позицію, викладену у згаданій вище Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, є безпідставним.

Таким чином суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та необхідність здадоволення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, ч.1 якої передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач поніс 17290,00 грн. судових витрат, а саме 10350,00 грн. сплаченого судового збору та 6940,00 грн. за проведення експертизи у розмірі 3440,00 грн. згідно квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки №94Т004ААQ та №94Т004ААR від 21.08.2023, а також згідно рахунку №361 від 15.02.2023 на суму 3500 грн., сплаченого за квитанцією від 19.02.2023.

А тому з відповідача підлягають стягненню 17290,00 грн. понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 82, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст.1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

п о с т а н о в и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування завданих збитків задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 991894,98 грн. завданих збитків.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 17290,00 грн. (сімнадцять тисяч двісті дев`носто гривень) судових витрат, а саме 10350,00 грн. (десять тисяч триста п`ятдесять гривень) судового збору та 6940,00 грн. (шість тисяч дев`ятсот сорок гривень) за проведення експертиз.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укртелеком», , місцезнаходження 01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 18.

Треті особи: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», місцезнаходження 03117, м.Київ, проспект Перемоги, 65.

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2023.

СуддяД. А. Кукса