Провадження № 2-з/127/57/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення виконавчого збору на підставі виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 року у справі №127/10308/22 та зупинення/заборони проведення виконавчих дій на підставі виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 року у справі №127/10308/22.

ОСОБА_1 обґрунтовує зазначену заяву тим, що рішенняВінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 року стягувачем добровільно не виконується. Разом з тим, до служби ДВС надійшов виконавчий лист про необхідність примусового виконання рішення суду щодо побачення із дітьми, в зв`язку з чим з нього стягується виконавчий збір в сумі 13400,00 грн. На думку заявника даний виконавчий лист не підлягає до виконання, оскільки він не створює перешкод у спілкуванні стягувача з дітьми. Тому він вимушений буде звернутися до суду із заявою про поворот виконання, а також з іншим позовом про зміну участі у вихованні та спілкуванні із дітьми. Разом з тим, в разі примусового виконання рішення суду в подальшому він буде позбавлений можливості подати вказані вище заяви та позови, а також в незаконний спосіб сплатить виконавчий збір за виконавче провадження.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2023 року, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 24.08.2023 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення способу участі матері у вихованні дітей та спілкуванні з ними було задоволено частко. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий листа №127/10308/22, який звернутий до примусового виконання у Другий відділ ДВС у місті Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.11.2023 року. Також постановою державного виконавця під час виконання вказаного рішення суду було винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 13400,00 грн.

Суд звертає увагу, що норми Розділу І Глави 10 ЦПК України визначають порядок забезпечення саме позову, а не заяви проповорот виконання рішення суду, оскільки нормами ст. 444 (Поворот виконання рішення, постанови) Розділу VI ЦПК України, це питання врегульовано окремо. Зокрема ч. 8 ст. 444 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, які в силу ст. 16 ЦПК України є обов`язковими до виконання. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.10.2020 року, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 524/188/18.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Заборона державному виконавцеві вчиняти будь-які дії щодо виконання виконавчого листа №127/10308/22 призведе до зупинення виконання судового рішення, що є недопустимим. Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Отже, як вбачається з матеріалів заяви обставин, які б давали підстави для зупинення стягнення/проведення виконавчих дій та які передбачені правилами ЦПК, відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути поданою протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: