Справа № 932/7301/23
Провадження № 2/932/2086/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2023 року позивач Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради ради звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на їх користь надміру нараховані бюджетні кошти в розмірі 7 858 грн. 06 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач ОСОБА_1 з 2020 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішенням від 01.12.2020 року відповідачу була нарахована тимчасова допомога на період з 06.08.2020 року до 30.11.2020 року; потім автоматично продовжено виплату тимчасової державної допомоги на період з 01.12.2020 року довічно. В результаті проведеної перевірки достовірності та повноти інформації, наданої відповідачем для призначення тимчасової допомоги було виявлено надання відповідачем недостовірних даних про майновий стан сім`ї, а саме виявлено факт отримання відповідачем пенсії по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, було визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 09.01.2023 року до 30.04.2023 року в розмірі 7858,06 гривень. Відповідач добровільно кошти не повернув. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачені кошти тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, в розмірі 7 858 грн.06 коп., а також судовий збір.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 року, справа передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою від 14.08.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. відкрила провадження у справі та призначила її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач звернулася до Центрального Управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, та призначаються згідно із Порядком тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1098 (із змінами) від 27 грудня 2017 року (надалі - Порядок призначення).

Пунктом 5 Порядку в редакції від 25липня 2019 року передбачено, що для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного перебування такі документи: заяву; під час подання заяви пред`являються паспорт громадянина України та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб -платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); довідку про наявний страховий стаж, видану органами Пенсійного фонду України; декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї)за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги; копію рішення про призначення опікуна (для особи, яку визнано недієздатною). Інформація про склад сім`ї особи, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги, зазначається в декларації про доходи та майновий стан.

Відповідно до Порядку призначення № 1098 відповідачу була нарахована тимчасова державна допомога на період з 06.08.2020 року довічно.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 особисто підтвердив, що він є непрацюючою особою та йому повідомлені умови, за яких тимчасова допомога не призначається.

Однак на підставі отриманої інформації Управлінням було виявлено факт призначення та отримання відповідачем ОСОБА_1 пенсії по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується службовою запискою начальника відділу прийому від 06.04.2023 року та особовим рахунком № НОМЕР_1 щодо призначення відповідачу пенсії по ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 16 Порядку в редакції від 01 січня 2020 року визначено, що виплата призначеної тимчасової допомоги припиняється, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти, з разі призначення пенсії - з дати її призначення.

Відповідно до п.24 Порядку в редакції від 01 січня 2020 року, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Згідно із повідомленнями від 08.05.2023 року № 01/01-15/278 про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги ОСОБА_1 було надмірно виплачено кошти державної допомоги за період з 09.01.2023 року до 30.04.2023 року в розмірі 7858,06 гривень, які ОСОБА_1 має повернути впродовж місяця. Однак відповідач добровільно не повернув кошти. Незважаючи на вжиті заходи, заборгованість відповідачем погашена не була.

Таким чином, позивач намагався вирішити цей спір з відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до відповідача, однак повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти відповідачем не повернуті.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що ОСОБА_1 всупереч ст.81 ЦПК України не надав суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно отримав державну допомогу за період з 09.01.2023 року до 30.04.2023 року в розмірі 7858,06 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що грошові кошти у розмірі 7858,06 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2 684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 274, 352-355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум державної соціальної допомоги особам, які не мають право на пенсію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49005, м. Дніпро, вул.Левка Лук`яненка, 39/41) надміру нараховані бюджетні кошти в розмірі 7 858 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят вісім гривень) 06 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2 684 грн.(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева