Справа № 477/1515/23
Провадження № 2/477/579/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 02 липня 2019 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №26.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2019 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Просить не стягувати з відповідача на її користь сплачений нею під час звернення до суду судовий збір.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 02 липня 2019 року, серії НОМЕР_1 , сторони уклали шлюб 02 липня 2019 року, який зареєстрований Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 26.

Сторони від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження від 19 березня 2019 року, серії НОМЕР_2 .

Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дитини та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В зв`язку з чим, суд вважає можливе задовольнити клопотання позивача та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, « ОСОБА_4 ».

Оскільки позивач не наполягав на вимогах щодо стягнення з відповідача судового збору, суд вважає за можливе залишити їх за останньою.

Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 липня 2019 року Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 26, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », яке вона мала до державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_4 .

Суддя В.В. Полішко