Справа № 157/1400/22
Провадження №2/157/372/22
16 січня 2023 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Тімонової В.М.,
з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мариніна Марина Олександрівна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мариніна М.О., звернулася до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості за договором позики.
Рішенням суду від 20.12.2022 позов задоволено повністю та, з метою надання позивачці строку для подання доказів на підтвердження понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

23.12.2022 позивачка подала до суду клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, де просила стягнути з відповідача на свою користь 3800 грн на відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених судових витрат ОСОБА_1 до клопотання додала договір про надання правничої допомоги від 24.05.2022, акт №1 приймання-передачі юридичних послуг на суму 3800 грн та банківську квитанцію від 23.12.2022 на суму 3800 грн.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивачки подано заяву, де вона просила судове засідання провести без участі позивачки та її представника. Вказала, що клопотання про перерозподіл судових витрат від 23.12.2022 підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає клопотання про розподіл судових витрат підставним.

Згідно з п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві позивачка вказала, що згідно з попереднім розрахунком судових витрат, сума витрат, які вона понесла та планує понести, становить 5000 грн. Докази понесених судових витрат будуть подані додатково.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20.12.2022 позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мариніна М.О., до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено повністю.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28.11.2021 року в сумі 113336 грн, з яких: 109680 грн основної суми боргу та 3656 грн процентів. Крім цього, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1134 грн сплаченого судового збору.

У відповідності до частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У клопотанні про перерозподіл судових витрат та зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивачки просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу у сумі 3800 грн.

На підтвердження понесення таких витрат до клопотання про перерозподіл судових витрат додано договір про надання правничої допомоги №15 від 24.05.2022, акт №1 приймання-передачі юридичних послуг у справі № 157/1400/22 від 22.12.2022, згідно з яким вартість підготовки та подання позовної заяви про стягнення боргу за договором позики становить 2500 грн, вартість участі в судовому засіданні 20.12.2022 становить 1000 грн, вартість підготовки клопотання про перерозподіл судових витрат становить 300 грн, а всього 3800 грн, які були сплачені ОСОБА_1 на користь адвоката Мариніної М.О., що вбачається з квитанції від 23.12.2022.

Згідно з висновків викладених в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року у справі № 640/18402/19 розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Таким чином, слідуючи наведеним вище нормам закону та судовій практиці, зважаючи на наявність належних доказів, що підтверджують факт та розмір понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, які в загальному склали 3800 грн, беручи до уваги, що позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 133, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мариніна Марина Олександрівна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3800 (три тисячі вісімсот) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачка: ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий: В. М. Тімонова