РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року місто Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Баранюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,-

встановив:

01.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 22 червня 2020 року. З відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька Ніколь проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 червня 2020 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 травня 2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак відповідач не сплачує аліменти, які визначив йому суд, у зв`язку з чим за період з травня 2020 року по вересень 2023 року за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 35290,36 гривень.

На підставі ст.196 СК України, провівши власний розрахунок суми, просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 172434,88 гривень.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду 02 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що визнає позовні вимоги частково, а саме у розмірі, який не перевищує основної суми заборгованості по сплаті аліментів, тобто 35290 гривень 36 копійок.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду 22 червня 2020 року.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 червня 2020 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 19 травня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Дана обставина стверджуються копією виконавчого листа від 05 червня 2020 року.

Однак відповідач не сплачує аліменти, які визначив йому суд, у зв`язку з чим за період з травня 2020 року по вересень 2023 року за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів яка становить 35290,36 гривень.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+(An?1%?Qn), де: ?p загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Зазначена правова позиція з приводу правил розрахунку пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

На підтвердження розміру пені позивачем надано власний розрахунок її суми у розмірі 172434,88 грн.

Оскільки вказана сума пені перевищує заборгованість відповідача по сплаті аліментів, у відповідності до ч.1 ст.196 СК України, стягненню з нього підлягає пеня в сумі 35290,36 гривень, що становить 100% розміру заборгованості.

Передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем період відповідач повинен був сплачувати за відповідним судовим рішенням аліменти на утримання власної неповнолітньої дитини. Об`єктивних причин, які б заважали відповідачеві сплачувати аліменти в належному розмірі, судом не встановлено.

За таких обставин позов в частині стягнення пені по аліментах підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з травня 2020 року по вересень 2023 року.

Оскільки позивача за даною категорією справ звільнено від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 264, 265, 280 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 35290 (тридцять п`ять тисяч двісті дев?яносто) гривень 36 копійок пені за прострочення в період з травня 2020 року по вересень 2023 року сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Олександр ЛЯЩЕНКО