Справа № 127/2-1455/2010
Провадження № 22-ц/801/2317/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 рокуСправа № 127/2-1455/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О.В.,

учасники справи:

заявник (боржник): ОСОБА_1 ,

боржник: ОСОБА_2 ,

заінтересована особа (стягувач): Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк»,

розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 127/2-1455/2010 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» адвоката Лобанова Олега Олеговича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Короля О.П., дата складення повного тексту ухвали 26 вересня 2023 року,

встановив:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 127/2-1455/2010 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області було видано виконавчий лист №2-1455-2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором іпотечного кредиту в розмірі 1204351,52 грн.

20 червня 2023 року відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Медяним Віктором Григоровичем було відкрито виконавче провадження №72063234 з виконання вищезазначеного виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 в розмірі заборгованості в сумі 1011178,97 грн.

Відповідно Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить три роки. Таким чином, виконавчий листа виданий 06 грудня 2010 року має бути пред`явлений до виконання до 06 грудня 2013 року. Проте, як вбачається заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа було подано в липні 2023 року. Таким чином, строк на пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа вже пропущений.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою, в якій вона просила суд визнати виконавчий лист №2-1455-2010 року виданий 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк Україна» філії Вінницьке міське відділення №8672 в частині ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-1455/10 виданий 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 в частині ОСОБА_1 .

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року мотивована тим, що строк на пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа пропущений ще в 2018 році, тому заява підлягає задоволенню.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» адвокат Лобанов О.О. подав апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції не звернув уваги на те, що порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вважають, що пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не підтверджує факту звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за кредитним договором. Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання порушуватиме права як стягувача так і солідарного боржника ОСОБА_2 .

Сторони не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.

Апеляційним судом встановлено, що 06 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, правонаступником якого є Вінницький міський суд Вінницької області, було видано виконавчий лист №2-1455-2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором іпотечного кредиту в розмірі 1204351,52 грн. Рішення суду набрало законної сили 24 травня 2010 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 24 травня 2013 року.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року в справі №127/2-1455/2010 було частково задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни. Визнано дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни щодо відкриття виконавчого провадження №57240928 неправомірними. Скасовано постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління-юстиції - у Вінницькій області Сиридюк Тетяни Василівни від 21 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №57240928 з виконання виконавчого листа №2-1455-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниця 06 грудня 2010 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (т.2, а.с. 144-147).

В постанові Вінницького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, зокрема, зазначається про те, що 13 січня 2011 року було відкрито виконавче провадження №23632137 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 01 червня 2011 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Постановою державного виконавця від 24 листопада 2011 року було повторно відкрито виконавче провадження №30027722 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 06 грудня 2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 13 травня 2013 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження №37852528 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа, який було повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 29 грудня 2014 року у зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 18 вересня 2018 року стягувач АТ «Ощадбанк» пред`явило виконавчий документ до виконання. Постановою державного виконавця від 21 вересня 2018 року було відкрито виконавче провадження №57240928 з примусового виконання цього виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 13 лютого 2019 року виконавчий документ було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. На даний час постановою державного виконавця від 01 жовтня 2019 року відкрито виконавче провадження №60180090 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на день видачі виконавчого листа 06 грудня 2010 року) виконавчі листи та інші судові документи для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення. Пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Вказана постанова була залишена без змін постановою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі № 127/2-1455/2010 (т.2, а.с. 138-143).

20 червня 2023 року відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Медяним В.Г. було відкрито виконавче провадження №72063234 з виконання вищезазначеного виконавчого листа стосовно ОСОБА_1 в розмірі заборгованості в сумі 1011178,97 грн. (т. 2, а.с. 121).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За положеннями ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015р., наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Крім того в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 61-1592св17, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З п.п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частинами 2, 3 вказано статті Закону визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених п.п. 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021р. по справі №824/67/20 зазначено, що державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або у зв`язку із визнанням судом, серед іншого, виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З наведеного вбачається, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливим. У зв`язку з цим, закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом унеможливлює закінчення виконавчого провадження з підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження не може бути розпочате знову.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12 жовтня 2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 була зобов`язана указати передбачені процесуальним законом підстави, для того щоб суд мав можливість визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, це могло би бути посилання на відсутність повністю чи частково обов`язку боржника погасити борг у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням тощо.

Проте, у заяві не наведено жодних доводів, які б дали змогу суду вирішити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів зазначає, що порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року в справі № 593/841/14-ц (провадження № 61-31252св18).

На вказані обставини суд попередньої інстанції уваги не звернув, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, враховуючи викладене та обставини на які посилається представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» адвокат Лобанов О.О. в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження.

Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального та процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 127/2-1455/2010 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» адвоката Лобанова Олега Олеговича задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі № 127/2-1455/2010 за позовом прокурора м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Вінницьке міське відділення №8672 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета