Дата документу 04.12.2023 Справа № 335/5459/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5459/21 Головуючий у 1 інстанції: Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/807/1962/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Подліянової Г.С.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 31 січня 2017 року між банком та ОСОБА_1 укладено заяву про приєднання № 1261567/221216 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої відповідачу видано кредит у розмірі 30000 грн. у вигляді встановлення відновлювальної кредитної лінії.

В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 23 квітня 2021 року має заборгованість 44 054,97 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 29 640,97 грн., заборгованість за відсотками 6686,07 грн., комісія 10 грн., пеня 649,52 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 1300,95 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 351,20 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 4335,39 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1080,87 грн.

На підставі зазначеного просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 054,97 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 44 054,97 грн., яка складається: заборгованість за кредитом 29 640,97 грн., заборгованість за відсотками 6 686,07 грн., комісія 10,00 грн., пеня 649,52 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 1300,95 грн.; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 351,20 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 4 335,39 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1080,87 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність доказів його ознайомлення з порядком отримання кредитних коштів, сумою пені та іншою обов`язковою інформацією, визначеною Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про електронну комерцію», відсутність доказів укладення кредитного договору, відсутність зазначення істотних умов в договорі, окрім процентної ставки, відсутність підстав для стягнення інших нарахувань, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що між сторонами було укладено кредитний договір, виписка з особового рахунку або касовий документ заява про видачу готівки є належними доказами отримання кредитних коштів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам в повному обсязі не відповідає.

Матеріалами справи підтверджено, що між АТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №1234736 від 22 грудня 2016 року від 22 грудня 2016 року, який викладено в новій редакції, закріпленій в заяві про приєднання № 1261567/221216 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі заява про приєднання) від 10 березня 2017 року, за умовами якого банк надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 30 000 грн. у вигляді встановлення відновлювальної кредитної лінії (а.с.11-13).

Відповідно до п.3.1. заяви про приєднання шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору Клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку.

Згідно з п.3.2 заяви про приєднання Банк відкриває на ім' я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (Картка/платіжна картка) за дебетово-кредитною схемою.

Відповідно до п.6.3 заяви про приєднання бажаний розмір кредиту 30000 грн., максимальний розмір кредиту 30000 грн., строк кредитування 33 місяці з можливим продовженням на той самий строк.

Пунктом 6.5 заяви про приєднання визначено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає: 28 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з ви користуванням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно.

Комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит 0,00 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах / у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу (п. 6.7 заяви про приєднання).

Згідно з розрахунком банку ОСОБА_1 станом на 23 квітня 2021 року має заборгованість 44 054,97 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 29 640,97 грн., заборгованість за відсотками 6686,07 грн., комісія 10 грн., пеня 649,52 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 1300,95 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 351,20 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 4335,39 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1080,87 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Згідно з ч. 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Матеріали справи містять підписану відповідачем заяву про приєднання, яка недійсною не визнавалась, боржником ОСОБА_1 з підстав безгрошовості у порядку ст.1051 ЦК України не оскаржувалась.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Таким чином, підписавши заяву відповідач підтвердив, що він в повній мірі ознайомився з умовами отримання кредиту, розміром процентів за користування кредитними коштами.

Наданий банком розрахунок відповідачем в частині стягнення основного боргу та процентів належними і допустимими доказами не спростований.

Отже, колегія суддів вважає встановленим існування між сторонами кредитних правовідносин, узгодженість суми кредиту та процентної ставки.

3% річних та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів є штрафними санкціями, які передбаченні чинним законодавством.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за кредитом 29 640,97 грн., заборгованості за відсотками 6686,07 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 1300,95 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 351,20 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 4335,39 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1080,87 грн.

В той же час згідно з умовами заяви про приєднання комісія встановлена у розмірі 0,00%, таким чином, відсутні підстави для стягнення заборгованості за комісією в розмірі 10 грн.

Окрім того, заява про приєднання не містить узгодження умов щодо пені.

Матеріали справи містять витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (розділ ІХ Відповідальність клієнта та банку).

За умовами п. 9.1 розділу IX вказаного договору за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Договором. Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено Договором.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «Державний ощадний банк України»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині пені, у тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання, а також те, що вказаний договір на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема, й щодо сплати пені саме у зазначеному розмірі.

Окрім того, з першої сторінки витягу з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що дата набрання його чинності 04 квітня 2018 року, тобто вже після укладання заяви про приєднання.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний запропонований відповідачу договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відсутність у заяви про приєднання домовленості сторін щодо пені, наданий банком витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з пені в розмірі 649,52 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.

Враховуючи викладене, рішення суду згідно з п.п.2,4 ч.3 ст.376 ЦПК України в частині стягнення заборгованості з комісії та пені підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні цих вимог; в іншій частині рішення суду підлягає зміні шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у розмірі 43 395 гривень 45 копійок, яка складається: заборгованість за кредитом 29 640 гривень 97 копійок, заборгованість за відсотками 6 686 гривень 07 копійок, 3% річних на суму простроченого кредиту 1 300 гривень 95 копійок; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 351 гривня 20 копійок, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 4 335 гривень 39 копійок, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1080 гривень 87 копійок.

За приписами ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України позивач має право на компенсацію ОСОБА_1 суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2236,02 грн.

ОСОБА_1 має право на компенсацію позивачем суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 50,97 грн.,

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню компенсація судового збору в розмірі 2 185,05 грн. (2236,02 грн. 50,97 грн.).

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2021 року у цій справі в частині стягнення заборгованості з комісії та пені скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 10 (десять) гривень та пенею в розмірі 649 (шістсот сорок дев`ять) гривень 52 копійки.

В іншій частині рішення суду змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 43 395 (сорок три тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 45 копійок, яка складається: заборгованість за кредитом 29 640 (двадцять дев`ять тисяч шістсот сорок) гривень 97 копійок, заборгованість за відсотками 6 686 (шість тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 07 копійок, 3% річних на суму простроченого кредиту 1 300 (тисяча триста) гривень 95 копійок; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 20 копійок, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 4 335 (чотири тисячі триста тридцять п`ять) 39 копійок, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 1080 (тисяча вісімдесят) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 2 185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 04 грудня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: Г.С. Подліянова

І.В. Кочеткова