Провадження №2/522/5541/23
24 листопада 2023 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.
за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
До суду 11.07.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансово-правова група Лекс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Єгор Олексійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги були обґрунтовані з посиланням на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 13.01.2022 року було вчинено виконавчий напис №1998, згідно якого стягнуто з позивачки на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» як правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», який в свою чергу є правонаступником ТОВ «Діджи Фінанс», який в свою чергу є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» заборгованість за Кредитним договором №200358383 від 16.10.2015 року за період з 16.10.2015 року по 16.11.2021 року включно у загальному розмірі 3 395,71 грн., з яких: 1 274,86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2 120,85 прострочена заборгованість за нарахованими доходами; 850,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Виконавче провадження за вказаним виконавчим написом від 13.01.2022 року було відкрито 21.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Джулай Ю.Ю. (виконавче провадження ВП№68259536), яке в подальшому 05.09.2022 року, у зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця Джулай Ю.Ю., було передано приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Шипкову Є.О.
Позивачка, звертаючись до суду з дійсним позовом, вважає, що вказаний виконавчий напис від 13.01.2022 року має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Вказувала, що останній не був нотаріально посвідчений, був вчинений нотаріусом без перевірки безспірності вимог стягувача; надані нотаріусу документи не надавали можливості встановити безспірність заборгованості позивача, ураховуючи пропуск кредитором строку позовної давності щодо кредитних вимог до позивача; заборгованість, визначена у виконавчому написі, не підтверджена випискою по рахунку позивача за договором із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення; крім того, на момент вчинення виконавчого напису позивачка не мала заборгованості за договором, оскільки 19.05.2017 року нею було сплачено 1 013,00 грн. в безготівковій формі платіжним дорученням та на реквізити ПАТ «Банк Михайлівський» здійснила остаточний платіж у розмірі 3 756,00 грн., який навіть перевищував розмір її заборгованості. Вважає, що стягувач вимагає неіснуючу заборгованість. Також просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 УПК України.
Матеріали позову суддя отримала 12.07.2023 року.
Ухвалою суду від 17.07.2023 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 24.07.2023 року.
Зазначену заяву про усунення недоліків суддя отримала 25.07.2023 року.
Ухвалою суду від 27.07.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 18.09.2023 року.
З 31.07.2023 року по 25.08.2023 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці.
У підготовчому провадженні 18.09.2023 року була присутня ОСОБА_2 , позов підтримала та пояснила, що усі постанови вона отримала через додаток «Дія» та роздрукувала з Державного реєстру виконавчих проваджень. Зазначила, що в 2017 році сплатила заборгованість, також сплатила комісію в банк, про що є оригінали всіх платіжних документів. Проти закриття підготовчого засідання по справі та призначити її до розгляду по суті не заперечувала.
Інші учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.
Ухвалою суду від 18.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 26.10.2023 року.
18.09.2023 року ТОВ «ЕПРО СКУЛ» на адресу суду поштою надало заяву, в якій просили залучити до участі у даній справі правонаступника ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ».
16.10.2023 року ОСОБА_2 через систему Електронний суд надала клопотання про витребування.
У судовому засіданні 26.10.2023 року була присутня ОСОБА_2 , інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.
Протокольною ухвалу суду задоволено клопотання представника ТОВ «ЕПРО СКУЛ» та замінено відповідача ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» на ТОВ «ЕПРО СКУЛ» як правонаступника згідно заміни кредитора за договором відступлення права вимоги від 06.06.2023 року, розгляд справи відкладено на 24.11.2023 року з метою їх повідомлення та з метою витребування доказів по справі.
Ухвалою суду від 26.10.2023 року витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ»:
- належним чином завірені копії документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису від 13.01.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №1998, та були надані приватному нотаріусу КМНО Золотих О.О., в т.ч. заяви ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» на адресу приватного нотаріуса Золотих О.О. про вчинення виконавчого напису; документів, за якими правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Михайлівський» за договором №200358383 від 16.10.2015 року стало ТОВ «Фінансово-правова група Лекс»; доказів повідомлення ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» ОСОБА_3 про заміну кредитора в зобов`язанні та направлення їй вимоги про погашення боргу; банківських виписок з рахунку ОСОБА_3 , які надавались приватному нотаріусу Золотих О.О. на підтвердження безспірності розміру заборгованості; відомості, за який період обрахована ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» вказана у заяві заборгованість; первинних бухгалтерських документів щодо видачі та обслуговування картки та руху коштів за договором №200358383 від 16.10.2015 року, а також щодо здійснення погашення заборгованості за кредитною карткою (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).
Витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Джулай Ю.Ю. належним чином завірені копії виконавчого провадження ВП №68259536, що здійснюється за виконавчим написом №1998, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 13.01.2022 року.
У встановлений судом строк з невідомих суду причин витребувані докази від ТОВ «ЕПРО СКУЛ» та приватного виконавця не надійшли.
Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
У судове засідання призначене на 24.11.2023 року ОСОБА_2 не з`явилася, через систему Електронний суд надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю.
Представник ТОВ «ЕПРО СКУЛ» був завчасно повідомлений належним чином про місце, день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, свого представника в судове засідання не направив, відзив на позовну заяву не подав.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Є.О. у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не було надано.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Зважаючи на межі розгляду справи, а також належне сповіщення сторін, з урахування клопотання позивача, у зв`язку з неявкою відповідача і третіх осіб та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 223 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 04.12.2023 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку
Предметом позову є визнання виконавчого напису №1998 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 13.01.2022 року про стягнення з ОСОБА_3 3 395,71 грн. на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» на підставі заборгованості згідно укладеного ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Михайлівський» (ЄДРПОУ 38619024) Договору у вигляді заяви (оферта) №200358383 від 16.10.2015 року, таким, що не підлягає виконанню.
На підставі Договору про відступлення права вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 року, право вимоги за вищевказаним кредитним договором набуто ТОВ «Фінансово-правова група Лекс». Зазначене підтверджується записом у виконавчому написі.
У подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 13.01.2022 року було вчинено виконавчий напис №1998, згідно якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» як правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», який в свою чергу є правонаступником ТОВ «Діджи Фінанс», який в свою чергу є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» заборгованість за Кредитним договором №200358383 від 16.10.2015 року за період з 16.10.2015 року по 16.11.2021 року включно у загальному розмірі 3 395,71 грн., з яких: 1 274,86 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2 120,85 грн. прострочена заборгованість за нарахованими доходам. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із Стягувача у розмірі 850,00 грн., загальна сума заборгованість, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 4 245,71 грн.
Виконавче провадження за вказаним виконавчим написом від 13.01.2022 року було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Джулай Ю.Ю. постановою від 21.01.2022 року (виконавче провадження №68259536 (а.с.16-17).
В подальшому, постановою від 05.09.2022 року ВП №68259536 передано приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Шипкову Є.О. (а.с.18-19).
Крім того, 14.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Шипковим Є.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 , що отримує заробітну плату в Одеському національному морському університеті (а.с.20-21).
Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка 11.03.2020 року змінила прізвище ОСОБА_4 на прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №24.
Крім того, 06.06.2023 року між ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» та ТОВ «Укрглобал-Плюс» був укладений договір відступлення прав вимоги №06062023-1. Відповідно до умов цього договору всі права та обов`язки за кредитним договором №200358383 від 16.10.2015 року, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий документ перейшли до ТОВ «Укрглобал-Плюс» (а.с.77-80).
05.07.2023 року згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Укрглобал-Плюс» №05.07.2023 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобал-Плюс» наТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕПРО СКУЛ» (а.с.83).
Протокольною ухвалою суду від 26.10.2023 року здійснено заміну відповідача ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» у порядку процесуального правонаступництва у даній справі, шляхом покладення всіх процесуальних прав та обов`язків на ТОВ «ЕПРО СКУЛ».
Між тим, із законністю вказаного виконавчого напису позивачка не згодна, тому звернулася до суду з дійсним позовом.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).
Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат». Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст.89 Закону України «Про нотаріат».
Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це - нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами, згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Згідно підпунктів 3.2. і 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Відповідно до підпункту 5.1. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
При цьому, згідно підпунктів 6.1. і 6.2. пункту 6 глави 16 розділу ІІ Порядку, за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Відповідно до підпунктів 7.1. і 7.3. пункту 7 глави 16 розділу ІІ Порядку, у справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.
Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.
Згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
За змістом вищевказаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх.
Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 і від 09 вересня 2020 року у справі № 202/2506/17-ц з подібних правовідносин.
Наведена норма спрямована на фактичне повідомлення боржника, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти стягненню на кошти боржника. Тому повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
Із тексту оспорюваного виконавчого напису №1998 від 13.01.2022 року вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за №1172.
Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (надалі - Постанова №662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.
При прийнятті постанови 22 лютого 2017 року судом застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття.
Відповідно до статті 124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови №662 були оприлюднені в Офіційному віснику України 21 березня 2017 року.
Відтак, вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Положенням ч.ч.2 і 3 ст.83 ЦПК України встановлено процесуальні обов`язки позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Крім того, пункт 4 ч.2 ст.43 ЦПК України передбачає обов`язок учасників справи подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Нормою ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.
Ані ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», ані відповідачем ТОВ «ЕПРО СКУЛ» суду не було надано доказів того, що кредитний договір №200358383 від 16.10.2015 року, про який зазначено у виконавчому написі від 13.01.2022 року, укладений з ПАТ «Банк Михайлівський» був посвідчений нотаріально.
При цьому, в матеріалах справи міститься Кредитний договір у вигляді Заяви (оферта) №200358383 від 16.10.2015 року, наданий суду позивачкою, та сам зміст копії даного кредитного договору спростовує його нотаріальне посвідчення, оскільки останній не містить відповідного посвідчувального напису нотаріуса, та не виконаний на спеціальному бланку.
Тобто укладений кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Також, матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідачем ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» позивачу поштою направлялася письмова претензія про погашення кредитної заборгованості від 16.10.2015 року. Доказів вручення боржнику повідомлення не встановлено.
У зв`язку з чим суд вважає, що ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» не було виконано обов`язок щодо повідомлення боржника про порушення кредитного зобов`язання, що не може свідчити про безспірність заборгованості ОСОБА_5 перед ТОВ «Фінансово-правова група Лекс».
Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».
Відповідач ТОВ «Фінансово-правова група Лекс» у січні 2022 року звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості за Кредитним договором №200358383 від 16.10.2015 року з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансово-правова група Лекс», як правонаступника ТОВ «ОВ «ФК «Укрфінстандарт», який в свою чергу є правонаступником ТОВ «Діджи Фінанс», який в свою чергу є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський».
Таким чином, вчинивши спірний виконавчий напис від 13.01.2022 року, приватний нотаріус Золотих О.О. не дотримав встановленої процедури, що потягло порушення законних прав позивача.
У зв`язку з чим суд вважає, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом без дотримання вимог, передбачених ст.88 Закону, глави 16 розділу ІІ Порядку та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Нормою ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.
Крім того, в матеріалах справи містяться копії платіжних доручень №14 та №41 від 19.05.2017 року щодо погашення позивачкою кредиту у розмірі 1 013,00 грн. та 3 756,00 грн. відповідно (а.с.14).
Відповідачем, в свою чергу, не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст.12 ЦПК України, факту його правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові-наявність заборгованості. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини третьої ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позов знайшов своє підтвердження під час розгляду справи та підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з ТОВ «ЕПРО СКУЛ» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 1 073,60 грн.
Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст.11, 15, 16, 18, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 4, 7, 10, 12, 13, 19, 43, 49, 76, 81, 89, 133, 141, 158, 206, 210, ч.4 ст.223, ст.ст.247, 258, 259, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №1998, вчинений 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група Лекс» заборгованості в розмірі 4 245,71 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 04.12.2023 року.
Суддя Л.В. Домусчі