Справа №359/9925/23
Провадження №2/359/2741/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 23 січня 2016 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . Позивач посилається на те, що він не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб та залишити дочку ОСОБА_3 проживати разом з позивачем.

ОСОБА_4 не з`явилась у судове засідання та надіслала заяви (а.с.32-34), в яких вона підтримує позов та просить суд розглянути цивільну справу в її відсутності.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 також не з`явились у судове засідання. Представник відповідача ОСОБА_5 подала заяву (а.с.30-31), в якій вона та її довіритель ОСОБА_2 визнають позов в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив такі обставини.

23 січня 2016 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_6 шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС по м. Бердянську Бердянського МРУЮ у Запорізькій області, про що був складений відповідний актовий запис №28. Після державної реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 січня 2016 року (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 4 серпня 2016 року (а.с.5).

Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ні ОСОБА_1 , ні відповідач не бажають жити однією сім`єю та не бажають вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін, примушування їх до шлюбу не допускається.

З огляду на це суд висновує, що шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 , належить розірвати.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15 січня 2020 року в справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19), за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В іншій постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 (провадження №61-6809св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, дотримуючись послідовної судової практики, підкреслив, що зазначення в резолютивній частині рішення суду про залишення дитини проживати разом з одним із батьків за своєю сутністю не є визначенням місця проживання дитини в розумінні ст.ст.160-161 СК України. Адже в такому випадку суд лише обмежується констатацією факту проживання дитини з одним із батьків станом на день пред`явлення позову.

Зі змісту заяви про визнання позову (а.с.30-31) вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини після розірвання шлюбу. В такому випадку відсутня потреба в залученні органу опіки та піклування до участі у розгляді цивільної справи, а також покладення на нього обов`язку складення висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини. Зі змісту довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб №3249- від 6 червня 2022 року та №3249- від 7 червня 2022 року (а.с.8, 9) вбачається, що станом на день пред`явлення позову ОСОБА_3 проживала разом з позивачем в кв. АДРЕСА_1 .

З огляду на це суд висновує, що ОСОБА_3 належить залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 . У випадку виникнення спору щодо місця проживання дитини сторони мають право звернутись до суду з позовом про визначення місця проживання дочки ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При пред`явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28 вересня 2023 року (а.с.1). Однак ОСОБА_2 подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті. В такому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок (1073,60 : 2) підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. У зв`язку з тим, що пред`явлений позов задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 23 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, про що був складений відповідний актовий запис №28, розірвати.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок, сплаченого згідно з квитанцією №0.0..1 від 28 вересня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта