ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3594/22

Провадження № 22-ц/4820/1638/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю відповідачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Казміренко Л.О., представника позивача адвоката Шпака А.П., представника третьої особи Кондаурової Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 676/3594/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року (суддя Шевцова Л.М., повний текст судового рішення складено 26 травня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 зазначав, що від шлюбу із відповідачкою у сторін народилося двоє доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 01.09.2021 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми шлюб між позивачем та ОСОБА_1 розірвано. ОСОБА_2 посилається на те, що після розірвання шлюбу діти, за домовленістю із відповідачкою, проживали з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , проте остання не піклувалася про дітей, про їх стан здоров`я, про розвиток, порушуючи свої материнські обов`язки. Позивач зазначає, що він звертався до Служби у справах дітей Сумської міської ради і за висновком комісії діти були передані батькові на виховання. Проте, у зв`язку із тим, що позивач працює за кордоном, щоб допомагати дітям матеріально та з метою вирішення соціально-побутових питань, переїзд дітей до батька за кордон, підготовки документів, за заявою ОСОБА_2 діти були тимчасово влаштовані в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Як вказує позивач, за період перебування дітей у цьому закладі, мати їх ні разу не навідувала, не цікавилась їхнім життям і не вживала будь-яких дій, щоби забрати дітей. ОСОБА_2 посилається на те, що після широкомасштабного вторгнення російської федерації до України він негайно повернувся з Республіки Польщі до дітей та 12.03.2022 забрав дітей додому, а саме до м. Кам`янця Подільського. Позивач вважає, що повністю опікується інтересами і потребами своїх дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. На думку ОСОБА_2 , ним створені найкращі умови для дітей: в них є свій дитячий куточок, де вони граються, є спальний куточок, де вони відпочивають, діти забезпечені іграшками та іншими речами для розвитку. Тоді як, відповідачка за час перебування дітей з батьком до нього ні разу не зателефонувала та не поцікавилася долею дітей. Як зазначає позивач, вказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх материнських обов`язків.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просив суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх доньок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до повноліття дітей.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року позов задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 20.07.2022 та до повноліття дітей.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із цим рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянтка зазначає про неврахування судом тієї обставини, що якщо причини відібрання у неї дітей і існували станом на 29.11.2022, однак це не свідчить, що вони існують і станом на дату постановлення оскаржуваного судового рішення - 25.05.2023. Тому мотиви, з яких виходив Ковпаківський районний суд м. Суми не можуть безумовно використовуватися, як мотиви позбавлення її батьківських прав. Крім того, на момент повторних обстежень умов проживання ОСОБА_1 в м. Суми, результати яких покладені в основу рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2022 по справі № 592/839/22, відповідачка вказує, що вона перебувала у м. Києві та через відсутність повідомлень від Служби у справах дітей Сумської міської ради вона не могла забезпечити проведення таких обстежень. Також, судом не враховано, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення у матеріалах справи був акт, який підтверджував належні умови проживання, створені ОСОБА_1 у м. Кам?янець - Подільському.

ОСОБА_1 звертає увагу, що заради участі у вихованні дітей, збереження їх життя та здоров`я орендувала та організувала місце постійного проживання у м. Кам?янець - Подільському з оплаченим договором довгострокової оренди, яке має належні умови, що підтверджується актом обстеження умов Служби у справах дітей. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що у спірних правовідносинах мати повинна забезпечити обстеження житла і проживання дітей саме за місцем її реєстрації і що перебуває у її власності.

Відповідачка посилається на те, що ОСОБА_2 всупереч вимогам суду не допускав її до дітей та переховував їх у невідомому місці протягом тривалого часу, не провів психологічне обстеження дітей, яке б могло показати погіршення їх психоемоційного стану з огляду на тривалий розрив з матір`ю та випадки застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_2 .

Також ОСОБА_1 не погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення її батьківських прав, оскільки таке рішення прийнято без урахування її пояснень та доказів, зокрема, акта обстеження житла з належними умовами і вважає дії служби у справах дітей Кам?янець - Подільської міської ради непослідовними, так як спочатку їй було визначено дні побачень з дітьми, що є нелогічним у світлі висновку про доцільність позбавлення батьківських прав.

Крім того, відповідачка зазначає, що дії позивача свідчать про те, що останній вживає заходів та створює штучні підстави для позбавлення її батьківських прав з метою отримання відстрочки від мобілізації та вивезення дітей за кордон проти волі матері з метою отримання коштів (допомоги) на дітей.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Казміренко Л.О. підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник позивача адвокат Шпак А.П. та представник третьої особи виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради Кондаурова Н.М. апеляційну скаргу не визнали і просять відмовити в її задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Ковпаківського районного суду від 29.11.2022 у справі №592/839/22, що набрало законної сили 02.03.2023 відібрано у ОСОБА_1 малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. І станом на час розгляду справи в Кам`янець Подільському міськрайонному суді відповідачка не змінила своїх умов проживання, на шлях виправлення не стала, не перестали існувати всі обставини, що стали підставою для відібрання малолітніх дітей від матері, а тому позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає найкращим інтересам дітей, збереженню їх життя та здоров`я та наявні підстави для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2022 та до повноліття дітей.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», далі - Закон).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, § 57, § 58).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків».

У постанові Верховного Суду від 07 листопада 2023 року у справі № 601/928/22 (провадження № 61-7122св23) зазначено, що «тлумачення частини шостої статі 19 СК України дає підстави для висновку, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки не у достатній мірі спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 з тих підстав, що вона не піклувалася спільними дітьми, неналежно їх доглядала, не піклувалася про їх стан здоров`я та розвиток і порушувала материнські обов`язки за період часу з вересня 2021 року до часу звернення до суду із позовом. І так як відповідно до частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, тому позивач просив стягнути із відповідачки аліменти на утримання дітей.

Так, апеляційний суд виходить з того, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 вересня 2021 року у справі № 592/8588/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.07.2019 у відділі ДРАЦС у м. Суми Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) за актовим записом №359.

Зазначеним рішенням встановлено, що від шлюбу сторони мають дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.07.2021 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 02.07.2021.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 листопада 2022 року у справі №592/839/22, що набрало законної сили 02.03.2023 за позовом Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в інтересах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , треті особи: Сумський міський центр соціальних служб, КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, відібрано у ОСОБА_1 малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення її батьківських прав. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов, суд вважав доведеним, що безвідповідальне ставлення відповідача ОСОБА_1 до дітей, відсутність належних умов для проживання дітей, створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання малолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання дітей від ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дітей матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для їх відібрання.

Згідно Акту обстеження житлово побутових умов від 17.03.2022 слідує, що малолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають в будинку АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_8 і зі слів ОСОБА_2 з 12.03.2022 він забрав дітей до себе на виховання та має намір виїхати за межі України і умови проживання дітей задовільні (т. 1 а.с. 23).

Згідно Акту обстеження житлово побутових умов від 02.06.2022 слідує, що малолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в квартирі АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_2 , де створені умови для їх проживання та діти проживають із батьком за цією ж адресою (т. 1 а.с. 25).

Як слідує із матеріалів справи ОСОБА_1 16.05.2022 направила електронне звернення на електронну адресу сайту «Довіра» про те, що ОСОБА_2 викрав та незаконно вивозить за кордон малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що вона згоди не надає (т. 1 а.с. 38).

Відповідно до заяв ОСОБА_1 , адресованих службі у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради від 27.12.2022 остання зазначала, що ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у спілкуванні з дітьми; про встановлення місця проживання малолітніх дітей, адже в с. Вербка Кам`янець Подільського району останні не проживають (т. 1 а.с. 221 224).

Із матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до поліції, а саме: згідно Талону повідомлення єдиного обліку №21516 від 06.06.2022 слідує, що 06.06.2022 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ОСОБА_2 13.03.2022 без згоди ОСОБА_1 забрав спільних дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження не повідомив, телефон заблокував та має намір вивезти дітей за кордон (т. 1 а.с. 39); згідно Талона повідомлення єдиного обліку №14266 від 28.12.2022 вбачається, що 27.12.2022 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про перешкоди ОСОБА_2 ОСОБА_1 у спілкуванні та зустрічі з дітьми, яких забрав ще 8 місяців тому, на дзвінки не відповідає (т. 1 а.с. 225); згідно Талона повідомлення єдиного обліку №14396 від 31.12.2022 вбачається, що 31.12.2022 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 перешкоджає її зустрічам із дітьми (т.1 а.с. 231); згідно Талона повідомлення єдиного обліку №14396 від 02.01.2023 вбачається, що 02.01.2023 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про перешкоди протягом 9 місяців ОСОБА_2 у її зустрічі з дітьми та встановлення місця проживання дітей (т. 1 а.с. 230); згідно Талона повідомлення єдиного обліку №2145 від 08.03.2023 слідує, що 04.03.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення місця знаходження її дітей, які зникли (т. 2 а.с. 245).

Також, відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.12.2022 слідує, що ОСОБА_1 звернулася до інспектора Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про чинення їй ОСОБА_2 перешкод у зустрічі з дітьми (т.1 а.с. 226-227).

Згідно матеріалів справи (т. 1 а.с. 40-42, 57-61, 193-207) наявні копії відеодзвінків та переписки по месенджеру «Вайбер» ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 (зазначений ним при подачі позовної заяви до суду) за період з 03.06.2022 по 31.12.2022, відповідно до яких ОСОБА_2 на дзвінки та на письмові звернення про надання відповідачці зустрічей з дітьми не відповідає.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 27.12.2022, відібраних інспектором Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області слідує, що вона 27.12.2022 приїхала розшукувати своїх дітей в АДРЕСА_2 , однак діти за цією адресою відсутні і ОСОБА_2 перешкоджає зустрічам матері з дітьми (т.1 а.с.228-229), а відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 03.01.2023, відібраних інспектором Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області слідує, що її малолітні діти за адресою АДРЕСА_4 відсутні і ОСОБА_2 перешкоджає зустрічам матері з дітьми протягом 9 місяців (т.1 а.с.228-229, 233).

04 .01.2023 ОСОБА_1 звернулася до Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про розшук малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 234).

Неодноразово ОСОБА_1 направляла заяви на адресу служби у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради. Так, 27.12.2022 відповідачка у заявах зазначала про чинення їй перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дітьми, про встановлення місця проживання малолітніх дітей, адже в с. Вербка Кам`янець Подільського району діти не проживають (т.1 а.с. 221- 224); в шести заявах від 02.01.2023 ОСОБА_1 просила про встановлення днів та годин зустрічей із дітьми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зазначала про бажання надати службі у справах дітей усні та письмові пояснення стосовно участі у вихованні дітей; про попередження її щодо проведення обстеження за місцем проживання ОСОБА_2 та дітей за адресами АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 ; про відсутність дітей за адресами АДРЕСА_5 , де були проведені обстеження працівниками Служби у справах дітей 02.12.2022 та прохання встановити місце проживання дітей і обстежити умови їх проживання; про повідомлення щодо дат засідання комісії Служби у справах дітей (т. 1 а.с. 179 -186); в заявах від 08.03.2023 та від 13.03.2023 ОСОБА_1 просила про призначення дати та часу проведення заходів психологічної адаптації її дітей до зустрічей із матір`ю (т. 3 а.с. 248-249).

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані учасниками справи докази, а саме копії: Витягу з протоколу №9 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.07.2021; рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 12.07.2021 №371 «Про влаштування малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на цілодобове перебування до КНП Сумської обласної ради «Сумський спеціалізований будинок дитини», довідок КНП Сумської обласної ради «Сумський спеціалізований будинок дитини» від 12.03.2022 за № 4/01 та за №5/01 «Про вибуття дитини»; свідоцтв про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 від 02.07.2021 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 від 02.07.2021; довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 18.05.2022; Актів обстеження житлово побутових умов від 17.03.2022, від 02.06.2022; виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 від 06.07.2022 та ОСОБА_1 від 06.07.2022; звернення в месенджері ОСОБА_7 від 16.05.2022; Талону повідомлення єдиного обліку №21516 від 06.06.2022; відеодзвінків та переписки по месенджеру «Вайбер» ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 за період з 03.06.2022 по 31.12.2022; заяв ОСОБА_1 , адресованих службі у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради від 27.12.2022; Талона повідомлення єдиного обліку №14266 від 28.12.2022; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.12.2022; пояснення ОСОБА_1 від 27.12.2022; Талона повідомлення єдиного обліку №14396 від 02.01.2023; Талона повідомлення єдиного обліку №14396 від 31.12.2022; заяв ОСОБА_1 , адресованих службі у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради від 02.01.2023; пояснення ОСОБА_1 , адресованих службі у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради від 02.01.2023 щодо участі матері у вихованні дітей; фототаблиці (т. 1 а.с. 187-189, 215-219); медичної інформації щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно якої дитину було провакциновано 05.07.2019, 08.10.2019, 03.07.2019, 12.11.2019, 14.01.2020, 14.02.2020, 14.07.2020, 04.08.2020, 05.01.2021; медичної інформації щодо щеплень ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 10.01.2023, відповідно якої дитину було провакциновано за період з липня 2020 року по травень 2021 року; заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника Кам`янець Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про розшук дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповіді Держприкордонної служби України щодо звернення ОСОБА_7 ; звернення 09.10.2022 ОСОБА_1 через месенджер «Вайбер» на електронну адресу «Довіра» щодо незаконного вивозу ОСОБА_2 в Польщу; Талона повідомлення єдиного обліку №2145 від 08.03.2023; заяв ОСОБА_1 , адресованих службі у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради від 08.03.2023 та від 13.03.2023; врахувавши обставини, встановлені рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/8588/21 та рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2022 у справі №592/839/22, що набрало законної сили 02.03.2023 апеляційний суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування Кам`янць Подільської міської ради, затвердженим рішенням сесії Кам`янць Подільської міської ради від 23.03.2023 №40/27, про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже такий висновок є передчасним та суперечливим, враховуючи неодноразові звернення ОСОБА_1 до служби у справах дітей щодо питання визначення днів та годин для участі у вихованні дітей та вподальшому щодо встановлення місця проживання дітей та чинення ОСОБА_2 їй перешкод у зустрічах з дітьми та спілкуванні з ними і проведення заходів психологічної адаптації дітей до зустрічей із матір`ю.

Також, апеляційний суд вважає суперечливими дії служби у справах дітей Кам`янць Подільської міської ради і органу опіки та піклування Кам`янць Подільської міської ради, адже рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 19.01.2023, що оформлено протоколом № 1, ухвалено рекомендувати органу опіки та піклування встановити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: у перший і третій вівторок місяця 2023 року з 15 год до 17 год у присутності батька за умови проведення заходів щодо психологічної адаптації дітей до зустрічей з матір`ю та Службі у справах дітей підготувати проект рішення з цього питання (т. 3 а.с. 234-235) та вподальшому через два місяці 23.03.2023 на засіданні органу опіки та піклування прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітніх дітей з посиланням на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.11.2022 про відібрання дітей у ОСОБА_1 та з посиланням на пояснення ОСОБА_2 про те, що з того часу, як він забрав дітей із КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини», мати не цікавиться життям дітей та не бере участі у їх вихованні (т. 3 а.с. 4), хоча, як вбачається із матеріалів справи, за період часу з 27.12.2022 по 04.01.2023 ОСОБА_1 направила службі у справах дітей Кам`янець Подільської міської ради дев`ять заяв та письмове пояснення про те, що їй не відоме місце проживання дітей і ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у зустрічах та спілкуванні з дітьми та заявами від 08.03.2023 і від 13.03.2023 просила призначити проведення заходів психологічної адаптації її дітей до зустрічей із матір`ю на виконання рішення комісії від 19.01.2023 (т.1 а.с. 179-186, 220-224, т. 3 а.с. 245-247).

І, на думку колегії суддів, зазначені вище дії ОСОБА_1 підтверджують ту обставину, що нею не втрачено інтерес до дітей та свідчать про її намір і бажання піклуватися про своїх дочок.

Отже, апеляційний суд констатує, що позивач в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України не надав достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження винної поведінки відповідачки та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно малолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу з вересня 2021 року до часу звернення до суду із позовом (липень 2022 року). А посилання на рішення Ковпаківського районного суду від 29.11.2022 у справі №592/839/22, що набрало законної сили 02.03.2023, не є підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, адже обставини, що встановленні судовим рішенням у справі №592/839/22 не є преюдиційними для цієї справи і під час розгляду справи №592/839/22 не вирішувалися питання (підтверджувалися факти), що стосувалися саме позову ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Судова колегія вважає, що обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування стосовно ОСОБА_1 такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав через ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків за вказаний вище період немає, адже матір дітей з травня 2022 року звертається щодо викрадення та незаконного вивезення позивачем дітей за кордон; до поліції щодо вивезенням ОСОБА_2 дітей у невідомому напрямку та щодо розшуку дітей; в телефонному режимі до ОСОБА_2 з проханням показати та повернути дітей; до служби у справах дітей Кам`янць Подільської міської ради щодо встановлення місця проживання дітей, визначення днів зустрічей із ними та наявності перешкод зі сторони ОСОБА_2 у спілкуванні та зустрічах з дітьми протягом восьми дев`яти місяців і призначенні проведення заходів психологічної адаптації дітей до зустрічей із матір`ю на виконання рішення комісії від 19.01.2023; бере участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини 19.01.2023; заперечує як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позбавлення її батьківських прав і бажає брати участь у вихованні дітей.

Як зазначив ЄСПЛ у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Таких обставин у цій справі не встановлено.

З огляду на вищенаведене судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову і позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адже судом не враховано, що позбавлення таких прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дітей (стаття 166 СК України) і позбавлення допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо та лише при наявності вини в діях батьків.

І доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є обґрунтованими.

А отже, оскаржуване судове рішення підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай