Справа № 149/3460/21
Провадження № 22-ц/801/233/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 рокуСправа № 149/3460/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №149/3460/21 запозовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року, яке ухвалене суддею Вергелес В.О. в Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області,

в с т а н о в и в :

В грудні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Державного підприємства «Вінницьке лісове господарство» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Просили суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 200000 грн моральної шкоди завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Стягнути судові витрати.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 200000 грн моральної шкоди завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги у розмірі по 5000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 до державного бюджету України 6000 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_3 - адвокат Поворознюк Б.М. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення суду в частині стягнення судового збору на користь держави в розмірі 6000 грн є незаконним та необґрунтованим, суд першої інстанції неправильно вирахував суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, просив змінити резолютивну частину оскаржуваного рішення в частині стягнення судового збору з відповідача на користь держави та стягнути 4000 грн на користь держави.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2022 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже рішення суду в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення частково не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 200000 грн моральної шкоди завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати на оплату професійної правничої (правової) допомоги у розмірі по 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 до державного бюджету України 6000 грн судового збору.

Проте, стягуючи з відповідача на користь держави 6000 грн судового збору, суд першої інстанції неправильно визначив суму, яка має бути стягнута.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі становить 400000 грн, отже суд першої інстанції виходячи з цієї суми мав стягнути судовий збір за подання позовної заяви на користь держави, який становить 4000 грн (400 000 грн х 1%). Проте, помилково стягнув 6000 грн судового збору.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору слід змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь держави 4000 гривень судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича задовольнити.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4000 гривень судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 04 січня 2023 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Войтко Ю.Б.

Матківська М.В.