Справа № 282/1021/23
Провадження № 2-др/282/3/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2023 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Демчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника відповідача Мотовильник Юлії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції,-

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2023 року представником відповідача Мотовильник Ю.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №282/1021/23, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Любарської спеціальної школи Житомирської обласної ради документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник Любарської спеціальної школи Житомирської обласної ради Мотовильник Ю.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі сторони відповідача.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву представника відповідача Мотовильник Ю.В., матеріали цивільної справи № 282/1021/23, суд встановив наступне.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 13 листопада 2023 року по справі № 282/1021/23 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Любарської спеціальної школи Житомирської обласної ради про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи.

Згідно зі статтею 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу.

У випадку, коли заява (клопотання) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надійшла після ухвалення рішення суду за результатами розгляду справи, така заява (клопотання) учасника справи не розглядається, а питання розподілу судових витрат, про які йдеться у ній, не вирішується з огляду на відсутність відповідної заяви (клопотання) до ухвалення судом рішення.

Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18 та ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 липня 2018 року у справі № 918/560/16.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, представником відповідача у ньому зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 15000 гривень та до матеріалів справи додано ордер про надання правничої допомоги.

Договір про надання правової допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до суду не було подано.

Під час розгляду справи судом, інтереси відповідача представляла Мотовильник Ю.В., яка брала участь в судовому засіданні 13 листопада 2023 року. Справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник відповідача просила вирішити питання про стягнення судових витрат, однак жодної заяви в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України, в тому числі відносно подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів понесення витрат на правничу допомогу до суду не подавалось.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач та його представник, мали можливість подати відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та у подальшому подати всі необхідні докази понесених витрат, проте, у порушення вимог частини 8 статті 141 ЦПК України не дотрималася вказаного порядку - не подали відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з порушенням позивачем порядку, встановленому у ч.8 ст.141 ЦПК України, щодо подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви представника відповідача про стягнення судових витрат, оскільки представником відповідача до закінчення розгляду справи таких вимог заявлено не було, а отже підстави для прийняття до розгляду вказаної заяви у розумінні статті 141 ЦПК України у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.133,141,236,270,353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача Мотовильник Юлії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Любарської спеціальної школи Житомирської обласної ради про визнання наказу незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя В.М. Носач