Провадження № 2/643/4785/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хворост Д.М. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №107862, вчинений 08.06.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» суми заборгованості за Кредитним договором №108062182 від 02.08.2013 у розмірі 12473,43грн., стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті кошти у розмірі 1338,20 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хворост Д.М. зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис за №107862 від 08.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості за Кредитним договором №108062182 від 02.08.2013 у розмірі 12473,43грн. Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 05.10.2021 було відкрито виконавче провадження №67014883 з виконання вказаного виконавчого напису. Вважає виконавчий напис незаконним, а тому таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Так, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості, нотаріусом стягнута заборгованість поза межами граничного строку. Крім цього позивач зазначає, що виконавчий напис вчинений з порушенням встановленого законом порядку, а саме без дотримання вимог пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ№ 1172. У нотаріуса були вістуні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, у зв`язку з чим наявні підстави для повернення грошових коштів, стягнутих за виконавчим написом нотаріуса.

15.11.2023 представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора Наваренко В.Г. подав до суду заяву про визнання позову. Просить здійснювати судовий розгляд справи за відсутності представника відповідача та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.11.2023, заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 08.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №107862 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за Кредитним договором №108062182 від 02.08.2013 у розмірі 12473,43грн. до набрання судовим рішенням законної сили.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до копії кредитного договору, 02.08.2013 між ПАТ «БРС та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №108062182.

Як вбачається з копії виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис № 107862 від 08.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», який є правонаступником всіх прав та обов`язків, заборгованості за Кредитним договором №108062182 від 02.08.2013. Строк, за який проводиться стягнення: з 25.05.2021 року по 03.06.2021року. Загальна сума заборгованості в тому числі плата за вчинення виконавчого напису складає 12473,43 грн.

На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л., 05.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67014883 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми.

Постановою від 05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. у ВП № 67014883, стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 1247,34грн.

Постановою від 05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. у ВП № 67014883, визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 298,84грн.

Постановою від 12.11.2021 та 18.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. у ВП № 67014883 накладено арешт на грошові кошти боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 14220,77грн.

Постановою від 18.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. у ВП № 67014883 було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Відповідно до повідомлення приватного виконавця Скрипника В.Л. від 09.08.2023 №18883, за час перебування виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенко Є.М. №107862 від 08.06.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості (АСВП 67014883) було стягнуто грошові кошти в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого напису №107862 від 08.06.2021 в загальному розмірі 1338,20 грн.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затверджений постановою КМУ№ 1172 від 29.06.1999 року.

Згідно пункту 1 Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік доповнений пунктом 2, який передбачає отримання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 08.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Встановлені обставини свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі№ 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

В разі визнання виконавчого напису нотаріуса або іншого виконавчого документу, таким що не підлягає виконання повинна відбутися реституція сторін, тобто повернення в першочерговий стан.

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини другої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

Відсутність правової підстави- це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).

Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі№ 334/2517/16-цта від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17).

Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а тому є підстави для повернення відповідачем грошових коштів позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, сплачених за спірним виконавчим написом у розмірі 1338, 20 грн.

Розмір внесеної позивачем суми за виконавчим написом підтверджується повідомленням наданим приватним виконавцем Скрипник В.Л. та становить 1338,20 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим написом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, позивачем сплачено судовий збір за майнову вимогу у розмірі 1073,60 грн.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позов в частині виконання виконавчого напису таким що не підлягає виконання та за забезпечення позову в цій частині, з відповідача необхідно стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору в сумі 805 гривні 20 копійок.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу, зазначивши у позовній заяві, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить у розмірі 8200,00 грн.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

В якості доказу витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено такі докази: копію договору про надання правової допомоги №62 від 31.07.2023року, детальний опис робіт (надання послуг), копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 від 26.10.2023 року до Договору про надання правової допомоги №62 від 31.07.2023, відповідно до якого адвокатом Хворост Д.М. надано правову допомогу ОСОБА_1 в загальному розмірі 8200,00 грн., які відповідно до квитанції від 19.09.2023 були сплачені позивачем ОСОБА_1 адвокату Хворост Д.М.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

В свою чергу 15.11.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» в особі директора Наваренко В.Г. подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 1000, 00 грн.

Так, матеріалами справи дійсно підтверджується надання адвокатом Хворост Д.М. позивачу ОСОБА_1 вищезазначених послуг з професійної правничої допомоги, а саме, складання і подання відповідних процесуальних документів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вона не є складною, розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, без участі у судових засіданнях учасників справи та їх представників. Враховуючи наявність усталеної судової практики та правових позицій Верховного Суду з приводу подібних правовідносин, значення справи для позивача, яке, зокрема, визначається сумою, на яку вчинено виконавчий напис, а саме 12473,43 грн, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, враховуючи реально затрачений адвокатом час на надання послуг та їх обсяг, суд вважає, що заявлені вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не співмірні з обсягом і складністю наданих послуг, вартість яких є завищеною.

За таких умов, суд вбачає підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, до 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» /м.Київ, площа Солом`янська, буд.2/, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович /Полтавська область, м. Кременчук, вул. Троїцька, буд.89А/ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 08 червня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 107862 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №108062182 від 02.08.2013року у загальному розмірі 12473грн. 43коп., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 в порядку повернення стягнутої суми за виконавчим написом грошові кошти у сумі 1338грн.20 грн., сплачений судовий збір у сумі 536грн.80 коп., витрати на професійну правову допомогу у сумі 4000грн.00коп., а всього 5875 /п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять/ грн. 00 коп.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536грн. 80 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», на користь держави судовий збір у сумі 805 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.11.2023.

Суддя - Т.М.Довготько