Провадження № 2/750/1696/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.

секретаря Аушевої М.Ю.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з об`єкту нерухомого майна,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

в с т а н о в и в:

21.08.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зняти арешт з належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 , застосований у 2011 та 2012 роках.

В обґрунтування позову посилається на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . На вказану квартиру накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2021 № 27559446 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2013 № 33617641, що були відкриті на підставі виконавчого напису № 1145 від 01.04.2011, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. щодо неналежного виконання договору кредиту № 985/08-079 від 22 липня 2008 року та договору іпотеки до нього. Позивач стверджує, що усі зобов`язання за цим договором кредиту ним виконано, а тому відсутні підстави для застосування арешту на його квартиру.

Підставою заявленого позову позивач визначив норми ст. 593 ЦК України, відповідно до яких право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Норми ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначають, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Виконавчий напис, за яким стягувачем або боржником є фізична особа, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з моменту вчинення виконавчого напису, отже виконавчий напис припинено, а строк предявлення виконавчого напису нотаріуса закінчився, тому наявні підстави для зняття арешту з квартири.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

11.09.2023 Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно документів наданих позивачем та даних автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП), було встановлено, обтяження за реєстраційним номером 11389444 та 12799302 на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , які зареєстровані на підставі постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 27559446 від 14.07.2011 та № 33617641 від 30.07.2012 відповідно, що були винесені в ході примусового виконання виконавчого напису № 1145 виданого 01.04.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу на загальну суму 419664,48 грн., шляхом звернення стягнення на спірну квартиру. Зазначений виконавчий документ неодноразово надходив на виконання до Відділу, але в ході проведення виконавчих дій був повернутий стягувачу без виконання, про що державним виконавцем винесено відповідні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві. Крім того, в ході примусового виконання виконавчого провадження № 33617641 державним виконавцем керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову від 08.08.2012 про стягнення виконавчого збору з боржника у розмірі 41966,45 грн., який залишається не сплаченим. Після повернення виконавчого документу стягувачу згідно постанови від 18.10.2013 повторно на виконання до Відділу зазначений виконавчий документ не надходив. Надати більш детальну інформацію щодо ходу виконання зазначених виконавчих проваджень Відділ не має можливості, оскільки матеріали вказаних завершених виконавчих проваджень були передані до архіву Відділу та на даний час знищені у зв?язку із закінченням терміну їх зберігання. На даний час на виконанні у Відділі не перебувають відкриті виконавчі провадження відносно позивача, як боржника. Таким чином, відповідач не заперечує проти зняття арештів, якщо позивачем буде надано документ про сплату виконавчого збору згідно з постановою від 08.08.2012.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву та просить розглянути справу без участі представника, з урахуванням позиції Відділу викладеному у відзиві на позовну заяву.

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи - Акціонерного товариства «Сенс Банк» подав до суду заяву, в якій надав пояснення, що не погоджується із твердженнями позивача, що кредит закритий, оскільки станом на 04.12.2024 року залишок заборгованості по кредитному договору №985/08-079 від 22.07.2008 року становить 80059,13 доларів США. З приводу гарантійного листа банку та додаткової угоди, які додані до позовної заяви то вони стосувалися того, що якщо боржник виконає запропоновані умови то з іпотеки будуть зняті обтяження, щодо повного закриття кредиту то позичальник ОСОБА_1 не скористався можливістю повного врегулювання заборгованості і її закриття перед банком, тобто заборгованість в повній мірі не врегульована.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2008 року № 6593, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко В. В.,що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 18).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна маються записи про арешт квартири АДРЕСА_1 зареєстровані: 15.07.2011 за № 11389444 та 30.07.2012 за № 12799302 (а.с. 18 зворот).

22 липня 2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 985/08-079 та договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Коваленком В. В. за № 6597. У зв`язку з простроченням позивачем виконання зобов`язань за цим договором кредиту ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Паракуди Ірини Вікторівни, яка вчинила виконавчий напис від 1 квітня 2012 року № 1145.

На підставі цього виконавчого напису нотаріуса Деснянським відділом державної виконавчої служби були почергово відкриті виконавчі провадження від 22 червня 2012 року № 27559446 та від 14 лютого 2013 року № 33617641. Під час здійснення виконавчих дій у межах зазначених виконавчих проваджень було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Цей арешт зареєстрований у 2011 році під № 11389444 та у 2012 році під № 12799302.

Згідно документів наданих позивачем та даних автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП), було встановлено, що обтяження за реєстраційним номером 11389444 та 12799302 на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , були зареєстровані на підставі постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 27559446 від 14.07.2011 та № 33617641 від 30.07.2012 відповідно, що були винесені ході примусового виконання виконавчого напису № 1145 виданого 01.04.2011 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу на загальну суму 419664,48 грн., шляхом звернення стягнення на: квартиру, що складається з 1 кімнати, загальною площею 38,6 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м.,що, знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Зазначений виконавчий документ неодноразово надходив на виконання до Відділу, але в ході проведення виконавчих дій був повернутий стягувану без виконання, про що державним виконавцем винесено відповідні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 27559446 від 22.06.2012 - на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-ХІУ), оскільки стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій; ВП № 33617641 від 14.02.2013 та ВП № 37810533 від 18.10.2013 - на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-ХІУ), п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, оскільки згідно довідки ОЖБК за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано неповнолітня дитина, а служба у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради відмовила у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, в ході примусового виконання виконавчого провадження № 33617641 державним виконавцем керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-ХІУ), було винесено постанову від 08.08.2012 про стягнення виконавчого збору з боржника у розмірі 41966,45 грн.

Після повернення виконавчого документу стягувачу згідно постанови від 18.10.2013 повторно на виконання до Відділу зазначений виконавчий документ не надходив та матеріали вказаних завершених виконавчих проваджень було передано до архіву Відділу, на даний час знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

12 липня 2019 року між позивачем та правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» - ПАТ «Альфа Банк» було підписано додаткову угоду до договору кредиту від 22 липня 2008 року № 985/08-079, (з грудня 2022 року правонаступник АТ «Сенс Банк»).

Зокрема, за повідомленням ПАТ «Альфа Банк» № 5/4916 від 16 червня 2020 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором Олександром Володимировичем зареєстровано припинення іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні у Відділі не перебувають відкриті виконавчі провадження щодо позивача.

27.06.2023 позивач звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням зняти арешт з належної йому квартири, однак отримав відповідь, що зняти арешт немає можливості, оскільки, на виконанні у відділі виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 не виявлено.

Так, згідно ст. 50 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладене, наслідками завершення виконавчого провадження визначеними ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV) не було передбачено зняття арешту з майна боржника, у разі поверненні виконавчого документу стягувачеві без виконання на підставі пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 47 або Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-ХІУ) та у разі стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

05.10.2016 набув чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон).

Так, відповідно до п.п. 6, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти забороне законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконанню рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром" державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути зняти за рішенням суду на підставі вимог ч. 5 ст. 59 Закону.

Згідно ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Разом з тим, як встановлено судом, позивачем не було сплачено виконавчий збір згідно постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП № 33617641 від 08.08.2012 у розмірі 41966,45 грн., який згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає стягненню з боржника до Державного бюджету України, тому відсутні правові підстави визначені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зі змінами) для зняття арештів з майна позивача (боржника).

Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у справах за позовами про виключення майна з опису відповідачами суд притягує, крім боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред`явлення позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту (п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідача та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

За змістом статей 51 та 175 ЦПК України на позивача покладений обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, зокрема відповідачів, які залучені до участі у справі позивачем. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (пункт 41); від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц (пункт 50); від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4)).

Таким чином, суд дійшов висновку, що ініціатором накладення арешту є стягувач - АТ "Сенс Банк", який є правонаступником ПАТ "Укрсоцбанк" у виконавчому провадженні, який не залучений до участі в справі відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з підстав заявлених позивачем вимоги до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з об`єкту нерухомого майна не підлягають задоволенню, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з об`єкту нерухомого майна, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, Акціонерне товариство «Сенс Банк», відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута