ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1448/23
провадження № 2/691/488/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Городищенського відділу ДВС в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Київ) про скасування арешту на майно та зобовязання зняти арешт з будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом про скасування арешту на майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності та зобовязати Городищенський відділ ДВС в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Київ) зняти арешт з будинку, який був накладений в межах виконавчого провадження № 49151474 Городищенським відділом ДВС, на підставі постанови про відкриття виконачого провадження, виданий 26.10.2015, реєстраційний номер обтяження 25642677 від 28.10.2015 року.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Також, суд зазначає, що згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З матеріалів позову вбачається, що на виконанні Городищенського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 49151474 з примусового виконання ухвали Городищенського районно суду Черкаської області від 22.10.2015 справа № 691/932/15-ц, накладено арешт на майно, а саме будинок за адресою АДРЕСА_1 . 04.11.2015 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження згідно п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", фактичне повне виконання рішення. У звязку із закінченням виконавчого провадження, арешт на житловий будинок не знято.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки позивач був боржником у виконавчому провадженні, приходжу до висновку про те, що він не може предявляти позов про скасування арешту майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 201/6486/20, предметом розгляду якої було зняття арешту, накладеного на майно позивача, як боржника в межах виконавчого провадження (яке на час подачі позову було завершене та знищене) Верховний суд зазначив, що суди зробили правильний висновок про відмову у відкритті провадження у справі за вимогами про зняття арешту з майна, оскільки законом передбачений інший спосіб судового захисту - оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не в позовному провадженні.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, від 29 вересня 2021 року у справі № 234/18525/19 та від 20 жовтня 2021 року у справі № 236/789/21.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи субєктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку позовного провадження, у звязку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та розяснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 186, 259, 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільний справі № 691/1448/23 за позовом ОСОБА_1 до Городищенського відділу ДВС в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Київ) про скасування арешту на майно та зобовязання зняти арешт з будинку.

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути позивачу.

Розяснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Л. П. Синиця