Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участю:

секретаря - Бокотей А.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна про усунення від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява від ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 (далі - відповідач), у якій позивач просить суд:

-усунути позивача від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцям, які через тяжку хворобу перебували у безпорадному стані.

26.10.2021 до суду від відповідача надійшов відзив, у якому вона проти позову заперечила. Відзив обґрунтований тим, що доводи позивача є надуманими. Вказує на те, що вживала належних заходів для забезпечення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідними ліками. Також посилається на те, що вказані особи перебували на стаціонарному лікуванні під наглядом кваліфікованих медичних працівників. Зважаючи на те, що відповідач наголошує на її фізичній неможливості допомогти особам, які були в реанімаційному відділенні.

Треті особи правом на подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалися, що не позбавляє можливості розглянути та вирішити справи по суті за наявними матеріалами.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, подав клопотання про відкладення. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач під час запровадження воєнного стану не може покинути стратегічно важливий об`єкт.

Разом із тим, суд зазначає про те, що неявка позивача у судові засідання має систематичний характер. Крім того, позивачем не надано будь-якого підтвердження з приводу дійсних причин неможливості участі в судовому засіданні. У цьому контексті, на переконання суду, зайняття керівної посади на стратегічно важливому об`єкті саме по собі не свідчить про поважність неявки в судове засідання. Будь-яке інше трактування ситуації призвело б до висновку про абсолютну неможливість участі в судових процесах тих осіб, які займають посади на стратегічних об`єктах. Понад це, слід вказати на те, що процесуальний закон передбачає достатній інструментарій забезпечення інтересів учасника справи, зокрема, шляхом забезпечення явки повноважного представника.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив суд позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подала.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 06.10.2021 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі

Ухвалою від 22.12.2021 суд закрив підготовче провадження ат призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20.07.2022 позовну заяву на підставі пункту 3 частини 1 статі 257 ЦПК України залишено без розгляду.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10.11.2022 вищезгадану ухвалу скасовано з направленням справи до суду першої інстанції для продовженням розгляду.

Ухвалою від 11.01.2023 суд відмовив у задоволенні заяви позивача про відвід судді.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Заслухавши пояснення та заперечення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є матір`ю та рідним братом позивача відповідно. Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 31.10.2015 № НОМЕР_3 між ОСОБА_6 та відповідачем укладено та зареєстровано шлюб.

Після реєстрації шлюбу подружжя проживало разом з батьками ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_3 . Наведені обставини сторонами визнаються та не заперечуються.

Згідно з довідкою КНП «Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги» Закарпатської обласної ради від 28.10.2021 б/н ОСОБА_6 було госпіталізовано 28.02.2021 до КНП ЗОКЛ ім.А.Новака.

Крім того, у подальшому, а саме - 02.03.2021 до КНП ЗОКЛ ім.А.Новака було госпіталізовано також ОСОБА_5 .

Діагноз госпіталізованих осіб: «гостре респіраторне захворювання COVID-19».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №170 від 11.03.2021. За змістом вказаного свідоцтва причина смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 гостра респіраторна хвороба. Дихальна недостатність». Смерть ОСОБА_5 настала у стаціонарі, місце смерті: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.03.2021 № НОМЕР_4 . Згідно з довідкою про причини смерті (до форми №106/о №183) від 13.03.2021 причина смерті: «2019-n COV. гостра респіраторна хвороба. Дихальна недостатність».

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №183 від 13.03.2021 смерть ОСОБА_6 настала у стаціонарі, місце смерті: «КНП ЗОКЛ ім.А.Новака».

Згідно з довідками третьої особи на стороні відповідача №84/02-14 та №83/02-14 від 10.09.2021 відповідач на момент звернення позивач із заявою від 10.09.2021 вважалася такою, що прийняла спадщину за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Матеріалами справи підтверджується те, що у відповідача з 24.02.2021 виявлено РНК вірусу COVID-19 (Т.1, а.с.51). У зв`язку з викладеним відповідач у період з 25.02.2021 по 23.03.2021 перебувала на лікарняному, що підтверджується копіями листків непрацездатності №608624 та №608933.

Також суд з`ясував, що листом №1519/-0-12 від 25.10.2021 КНП ЗОКЛ ім.А.Новака повідомлено про відсутність у період з 28.02.2021 по 12.03.2021 перебоїв з постачання кисню.

З роздруківки скриншотів повідомлень переписки між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вбачається, що відповідачка постійно цікавилася станом та потребами свого чоловіка, який перебував у лікарні (а.с. 75-83), (а.с. 116-120), купляла останньому необхідні ліки, про що свідчить роздруківка із скриншотом переписки з головним лікарем ЗОКЛ ім. А.Новака - Яциною Ю.Ю. (а.с. 84-85), роздруківка із скриншотом переписки із сімейним лікарем Лупич П.П. (а.с. 112-115), копією товарного чеку із аптеки «УЖФАРМ» № Luf-0021440 від 05.03.2021 року на покупку ліків - «Біовен» на суму 9685,00 грн. (а.с. 123), роздруківкою про придбання ліків за дисконтною карткою у період з 22.02.2021 року-12.03.2021 року (а.с. 121-122).

Виходячи з наявності підстав для усунення відповідача від спадкування, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

ІV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Статтею 1224 ЦК України визначено коло осіб, які позбавляються суб`єктивних прав на спадкування, незважаючи на те, що існували певні передумови для закликання їх до спадкування - призначення спадкоємцями у тексті заповіту, наявність певного ступеня спорідненості, перебування у шлюбі зі спадкодавцем або на його утриманні протягом встановленого строку.

Аналіз змісту згаданої норми дозволяє суду стверджувати про те, що законодавець умовно визначив дві групи спадкоємців - осіб, які усуваються від права на спадкування.

До першої належать особи, які не вправі спадкувати ні за заповітом, ні за законом (частини 1-2 статті 1224 ЦК України).

До другої групи (частини 3-5 статті 1224 ЦК України) належать спадкоємці, чиї проступки не становлять настільки великої суспільної небезпеки, як правопорушення осіб, зазначених у частинах 1,2 даної статті. Тому ці особи усуваються тільки від спадкування за законом, а право призначити їх спадкоємцями у тексті заповіту у спадкоємця зберігається.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15 (провадження №61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17 (провадження № 61-45879св18) та від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19).

Слід зазначити про те, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах. Доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. (постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15 (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі №404/2163/16 (провадження № 61-15926св18).

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги саме від спадкоємця-відповідача, за умови отримання її від інших осіб, чи мав цей спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Як встановив суд, згідно з довідками третьої особи на стороні відповідача №84/02-14 та №83/02-14 від 10.09.2021 відповідач на момент звернення позивач із заявою від 10.09.2021 вважалася такою, що прийняла спадщину за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У вимірі спірних правовідносин суд вказує на те, що перебіг, позивачем не надано жодної медичної документації з приводу ступеня тяжкості стану хворих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Матеріали справи не містять інформації щодо клінічної симптоматики, перебігу виявленого інфекційного захворювання, анамнезу, сатурації тощо. За таких обставин встановити тяжкість перебігу захворювання та наявність «безпорадного стану» у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не являється можливим.

Крім того, суд вважає слушними доводи відповідача про перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під наглядом кваліфікованих лікарів, а тому відповідач не може вважатися особою відповідальною за правильність обраного курсу лікування та надання медичних послуг.

Твердження позивача про наявність у позивача коштів для придбання медикаментів носять абстрактний характер і не спростовують попередніх висновків суду.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від спадкування, а, отже, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

V. Висновки за результатами розгляду

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Підсумовуючи викладене у сукупності суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Й. Данко