Справа № 590/1270/23
Провадження № 2/590/207/23
РІШЕННЯ

іменем України

15 грудня 2023 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Деркача І.М.,

за участю секретаря судового засідання Демешко Н.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання,

установив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання позивачки яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання.

Позов мотивує тим, що вона - ОСОБА_1 є студенткою першого курсу Українського державного університету імені Михайла Драгоманова денної форми навчання. У зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку батько не надає.

Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , просив розгляд справи проводити у його відсутність. (а.с.16).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має, зокрема дочка, син, які продовжують навчання що передбачено ч. 3 ст. 199 СК України.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Сумської області від 23.11.2005 року (а.с.4).

ОСОБА_1 на теперішній час є повнолітньою, паспорт громадянина України у виді картки (ID) № НОМЕР_2 , виданий 16.12.2019, орган видачі 5929 (а.с.6).

Із дослідженої судом копії довідки № 291/23 від 21.09.2023 виданої Українським державним університетом імені Михайла Драгоманова про те що ОСОБА_1 дійсно є студенткою 1 (першого) курсу денної форми навчання факультету української філології та літературної творчості імені Андрія Малишка Українського державного університету імені Михайла Драгоманова (а.с.5).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2023/008362869 від 16.10.2023 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

З огляду на такі обставини, позивач потребує коштів на своє утримання, як повнолітня донька відповідача, яка продовжує навчання. При цьому, судом встановлено, що відповідач являється особою працездатного віку, відомості щодо інших зобов`язаннь по виконавчих листах відсутні. Крім того відповідач позовні вимоги визнав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 CК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Такі роз`яснення містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я, та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не надав суду доказів надання на даний час матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має можливість її надавати, оскільки є людиною працездатного віку.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання і виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом та викладений у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18), від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21).

Враховуючи викладене, надавши оцінку наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , аліментів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до припинення нею ( ОСОБА_1 ) навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд зауважує на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судовий збір в розмірі 1073,60 грн. необхідно покласти на відповідача.

На підставі статей 182, 184, 191, 199, 200, 201 СК України та керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 82, 89, 206, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) аліменти на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2023 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ).

Дата складення повного судового рішення 15 грудня 2023 року.

Суддя: І.М. Деркач