Справа № 752/7638/23
Провадження № 2/752/4633/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 серпня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

18 квітня 2023 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач, ПАТ «Страхова компанія «АРКС») звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 9497,12 грн та судових витрат у розмірі 2684 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 13.11.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 141675а0к3, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 .

17.08.2021 року у м. Києві, на парковці ТЦ «Блок Бастер МОЛЛ» трапилася страхова подія, а саме водій ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , різко відкриваючи дверцята авто, пошкодив ТЗ «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 . Дана подія підтвержується відповіддю Національної поліції України.

Власником ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (відповідач).

Страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту № АRХ2886954 від 02.09.2021 року ПАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 9497,12 грн.

Отже зазначає, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок страхової події, нанесеної потерпілій.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 27 квітня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 31).

У травні 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача - адвокат Волощук В.В. у задоволенні позову ПрАТ «СК «АРКС» просить відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Зазначає, що позивачем не підтверджено неправомірних дій відповідача; доказів, що містять інформацію щодо предмета доказування не надано.

У письмових поясненнях представник позивача зазначила, що дана подія у відповідності до договору від 13 листопада 2020 року характеризується як страховий випадок у відповідності до п. 24.2.3., а не як дорожньо-транспортна пригода, а тому посилання відповідача на те, що до матеріалів справи не долучено протокол про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснення сторін, пояснення свідків, рапорт поліції, постанову суду не відповідає дійсності. Листом Оболонського УПГУНП у м. Києві встановлено факт нанесення майнової шкоди ТЗ «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 водієм ТЗ «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , а тому цей страховий випадок регулюється ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, просив відкласти розгляд справ из тих підсстав, що він залучений до участі у проведенні процесуальних дій по кримінальному ппровадженню, де він є захисником підозрюваного.

З огляду на відсутність доказів щодо підтвердження поважності причини неявки у судове засідання представника відповідача - адвоката Волощука В.В., суд визнав за можливе розглянути спараву за відсутності сторін.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що 13.11.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «ARX» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 141675а0к3, за яким був застрахований транспортний засіб «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с. 7-14).

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, визначеним цим договором. Договір діє у період з 28.11.2020 по 27.11.2021 рік.

За приписами пункту 24.1 договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 24.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п.33.1 та п. 33.2 договору страхування в результаті настання страхового випадку (а.с. 7-14).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіль «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності зареєстрований за страхувальником ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до листа Оболонського управління поліції Головного УНП в м. Києві № 16179/125/51/05-2021 від 15.12.2021 року 17.08.2021 року до чергової частини Оболонського УП надійшла заява ОСОБА_3 щодо пошкодження лакофарбового покриття передньої правої двері на власному автомобілі «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 , які виявила по пр. С.Бандери, 36 у м. Києві на парковці ТЦ «БлокБастер МОЛЛ», та які були спричинені водієм автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 . Суму матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля заявником не вказано. При детальному ознайомленні з матеріалами перевірки керівництвом слідчого відділу підстав для внесення даного звернення до ЄРДР не виявлено (а.с. 15).

Згідно з листом № 31/589зі від 18.11.2021 року Головного сервісного центру МВС станом на 16.11.2021 року власником автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Страхова подія - це подія, що відбулася та має ознаки страхового випадку, що може бути визнана страховиком страховим випадком згідно з умовами договору страхування.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або Законом України "Про страхування", і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно ч.1,2 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

У пункті 24.2.3 договору страхування від 13.11.2020 року зазначено, що до страхових ризиків належить: «Збитки внаслідок інших подій», зокрема, пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання та/або комплектуючих елементів ТЗ, вказаних в розділі 6 Договору, внаслідок попадання каміння або інших предметів, що відлетіли з-під коліс ТЗ, зовнішнього впливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій (окрім вказаних в п. 24.2.1, п. 24.2.2 Договору), якщо такі події не є виключенням зі страхових випадків згідно з умовами розділу 29 цього Договору.

Потерпіла сторона - ОСОБА_3 17.08.2021 року звернулася до позивача з заявою про подію та на виплату за Договором (а.с. 5).

З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем, було проведено огляд транспортного засобу, про що складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 17.08.2021 року (а.с. 18). Завдання майнової шкоди автомобілю «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується також копіями фотокарток автомобіля (а.с. 19).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові у справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 року.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відтворення пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АRХ2886954 від 02.09.2021 та умов Договору № 141675а0к3 на підставі рахунку ТОВ «Віннер Автомотів» № 1076519 від 27.08.2021 року розмір виплати за пошкоджений ТЗ у справі № 1.003.21.0019895 складає 9497,12 (а.с. 20-22).

ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатила ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 9497,12 грн, перерахувавши кошти на рахунок Філії «Віннер ФКН» ТОВ «Віннер Автомотів», що підтверджується платіжним дорученням № 814927 від 03.09.2021 року (а.с. 24).

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов?язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов?язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов?язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов?язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов?язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Відшкодування завданої шкоди потерпілому, чи страховику потерпілого, який здійснив виплату потерпілому за договором майнового страхування, страховиком особи, з вини якої завдано таку шкоду, припиняє деліктне зобов?язання (частково або повністю, в залежності від того, чи перевищує сума завданої шкоди межі страхових сум, зазначених у страховому полісі).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 280/1222/17 (провадження № 61-42888св18).

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду , якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України), суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач в даному випадку несе відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 76-83, 133, 141, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) завдані збитки у розмірі 9497,12 грн та судовий збір у розмірі 2684 грн, що разом складає належну до стягнення суму 12181 (дванадцять тисяч сто вісімдесят одна) гривня 12 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк