Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1577/23
Провадження по справі № 6/514/16/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Георгієвій О.А.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» Кузьменко Олександра Валерійовича про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим написом №7843, вчиненим 16 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» директор Кузьменко О.В. звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим написом №7843, вчиненим 16 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Вимоги мотивовані тим, що на виконанні у приватного виконавця, яким є Клітченко Оксана Анатоліївна перебуває виконавче провадження №60736267, відкрите на підставі виконавчого напису №7843, вчиненого 16 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Женева».

Станом на дату подачі заяви виконавче провадження №60736267 відкрите, що підтверджується інформаційними довідками з сайту «Автоматизованої системи виконавчих проваджень» (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), що додано до даної Заяви в якості додатків.

16 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» (Первісним стягувачем) та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та заміну кредитора №16//01-01-П, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF.

08 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 08-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF.

09 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 09-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF.

Отже, до ТОВ «Дебт Форс» перейшли всі права та обов`язки первісного стягувача у цивільному зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору № 47144/0005XSGF.

У судове засіданні заявник не з`явився. Про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином, в заяві просив справу розглянути за його відсутністю, на вимогах наполягає.

Боржник ОСОБА_1 до суду не прибула. Про час та місце судового засідання була сповіщена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила, будь-яких, заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в заяві до суду не надала.

Представники ТОВ «Фінансова Компанія «Женева», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились. Про час та місце судового засідання були сповіщені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, будь-яких, заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в заяві до суду не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № 60736267 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Женева» заборгованості в розмірі 45540 гривень 72 копійки, яке відкрито з виконання виконавчого напису №7843, виданого 16 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А..

16 січня 2021 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» (Первісним стягувачем) та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та заміну кредитора №16//01-01-П, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Женева» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF.

08 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір № 08-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF.

09 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 09-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF.

У Постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, не повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства, а підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заява, про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі, до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або у виконавчому провадженні, або у виконавчому листі.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат».

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено примусове виконання рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № 60736267 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Женева» заборгованості в розмірі 45540 гривень 72 копійки, яке відкрито з виконання виконавчого напису №7843, виданого 16 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А..

09 травня 2023 року ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 47144/0005XSGF де боржником є ОСОБА_1 , що підтверджується Договором № 09-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Вказане підтверджується письмовими доказами, що долучені до заяви.

У матеріалах заяви копія самого виконавчого напису №7843, виданого 16 листопада 2019 року відсутня.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності -достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд звертає увагу на те, що представник заявника не надав достатньо доказів того, що заборгованість, право вимоги за якою передавалося на підставі договорів №16/01-01-П, №08-02/23 та № 09-05/23, тобто заборгованість за договором № 47144/0005XSGF, є саме тією заборгованістю, стягнення якої проводиться у межах виконавчого провадження ВП № 60736267 у зв`язку зі вчиненням виконавчого напису.

Матеріали заяви не дозволяють суду перевірити, що вчинення виконавчого напису №7843, виданого 16 листопада 2019 року було зумовлене наявністю у ОСОБА_1 заборгованості перед кредитором саме за договором № 47144/0005XSGF, а не за будь-яким іншим.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати про те, що правонаступництво у матеріальних правовідносинах (передання права вимоги за договором № 47144/0005XSGF) є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису.

Представник заявника не скористався своїми процесуальними правами щодо витребування доказів, які він не може подати самостійно (виконавчий напис № 7843 від 16 листопад 2019 року, що вчинений приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ).

З огляду на те, що до матеріалів справи не долучено копії виконавчого напису нотаріуса, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів того, що виконавчий напис № 7843, виданий приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. 16 листопада 2019 року стосується саме договору № 47144/0005XSGF, право вимоги за яким отримало ТОВ «Дебт Форс».

При цьому необхідно зазначити, що ТОВ «Дебт Форс», як новий кредитор, не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса з заявою про видачу нового виконавчого напису нотаріуса за наявності для цього підстав і з дотриманням відповідних правових вимог.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.07.2022 року по справі № 186/545/21.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для залишення заяви представника ТОВ «Дебт Форс» без задоволення. Проте, це не позбавляє представника заявника повторно звернутися до суду за наявності інших доказів

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» Кузьменко Олександра Валерійовича про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим написом №7843, вчиненим 16 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою Аліною Анатоліївною - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева