Справа №461/3665/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Штогрині В.-Н. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1) про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує наступним. З січня-лютого 2012 року і до листопада-грудня 2015 року позивач та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_3 . Від вказаних стосунків ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_2 . З часу народження ОСОБА_2 відповідачка не приділяла належної уваги доньці, не проявляла турботи та не здійснювала опіки. Відповідачка почала зловживати алкоголем. Остання періодично зчиняла сварки, скандали, вчиняла насильство в сім`ї. Учасником усіх цих сварок була малолітня донька. Відповідачка періодично не ночувала вдома, вела аморальний та асоціальний спосіб життя, не допомагала позивачу у вихованні та утриманні доньки, не брала участі у житті дитини. Вказані обставини стали причиною припинення стосунків між позивачем та відповідачкою. Позивач зазначає, що після припинення стосунків орієнтовно у листопаді-грудні 2015 року ОСОБА_3 ще залишалась проживати у квартирі АДРЕСА_4 до квітня 2017 року, проте догляд здійснював за дитиною ОСОБА_4 самостійно. Позивач вказує, що у квітні 2017 року відповідачка шляхом обману забрала доньку з дому, утримувала її протягом тижня у невідомих будівлях. Після цього випадку ОСОБА_2 панічно боїться маму. 04.08.2017 Галицький районний суд м. Львова прийняв постанову за результатами розгляду протоколу про вчинення ОСОБА_3 сімейної сварки, виражання нецензурною лайкою та агресивну поведінку. Відповідно до вказаної постанови суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_3 наявні ознаки складу правопорушення, проте провадження у справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 зареєстрована та фактично проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_3 . Позивач стверджує, що відповідачка до доньки не приходить, не телефонує, емоційний контакт між мамою та донькою втрачений, протягом останніх шести років взагалі не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний, духовний, моральний та інтелектуальний розвиток, не цікавиться розвитком доньки, її здоров`ям, успіхами, матеріально не утримує. Відповідачка з квітня 2017 року взагалі не підтримує будь-яких стосунків з донькою, не відвідує її у школі, гуртках. 02.02.2022 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що відповідачка фактично з часу народження дитини не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклувалася та не піклується про фізичний, духовний, моральний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Усі ці обов`язки відносно виховання ОСОБА_2 виконує ОСОБА_1 . Тому просить суд задовольнити позовні вимоги та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.07.2023 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом учасників справи.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.10.2023 року зобов*язано Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради як орган опіки та піклування в порядку ч.5 ст.19 СК України забезпечити подання суду письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представники в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи під розписку. Представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Просить позов задовольнити. Представник позивача ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка у судове засідання неодноразово не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Про судове засідання 27.07.2023 р. була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування завіреної копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Про судове засідання 13.09.2023 р. була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за адресою відповідача.

Про судове засідання 12.10.2023 р. була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за місцем реєстрації відповідача.

Конверт із вмістом судової повістки повернувся на адресу суду із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про судове засідання 13.11.2023 р. була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки за місцем реєстрації відповідача.

Згідно з інформацією поштового відстеження лист вручено особисто 06.11.2023 року.

Про судове засідання 29.11.2023 року повідомлялася шляхом скерування судової повістки за двома адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 .

Крім цього, повідомлення відповідача про судове засідання 29.11.2023 р. здійснювалось через оголошення, яке розміщене на сайті Галицького районного суду м.Львова.

Суд вжив всіх можливих заходів для належного і вчасного повідомлення учасників справи про судові засіданні, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Тому, відповідач, в силу п.1, 4 ч.8, ч. 11 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважаються належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подала до суду заяву, в якій просить при вирішення справи врахувати висновок від 17.11.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_2 та проводити розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин, суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача та його представників, відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 09.10.2012, батьками малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки ЛКП «Княже місто» від 05.05.2023 №579 ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з актом фактичного проживання від 05.05.2023 №28, складеним комісією ЛКП «Княже місто» за участю мешканців будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_3 не зареєстрована та не проживає з 2017 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . У даній квартирі проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З відомостей з Реєстру Львівької міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 121868 від 12.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 02.02.2022, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Довідкою від 02.05.2023 № 98, виданою СЗШ № 27 м.Львова ім. героя Небесної Сотні Юрія Вербицького, передбачено, що ОСОБА_2 навчається у школі з першого класу. За цей час навчанням та вихованням дитини цікавилися: батько ОСОБА_1 , бабуся ОСОБА_8 , мачуха ОСОБА_5 . Мати ОСОБА_3 не спілкується з учителями, не відвідує батьківські збори, на контакт з класним керівником не йде.

Відповідно до характеристики, наданої СЗШ № 27 м.Львова ім. героя Небесної Сотні Юрія Вербицького, ОСОБА_2 навчається у міру своїх можливостей та здібностей. В основному учениця одержує бали середнього та високого рівня. Особливий інтерес у дитини викликають такі предмети, як: математика, українська література, пізнаємо природу та ін. Учениця активна у житті класу. Бере участь у класних та шкільних позаурочних заходах. Товариська, вільно висловлює свої думки, з повагою ставиться до старших, ввічлива, чуйна, добра. Доручення виконує сумлінно та своєчасно. Батько приділяє належну увагу вихованню дочки, цікавиться успіхами, досягненнями, допомагає у навчанні, дбає про дитину. За час навчання дитини мама - ОСОБА_3 , не цікавилася успіхами дитини, ніколи не брала участь у шкільному житті дитини, не відвідувала батьківські збори.

З довідкою від 01.05.2023 № 0105/1, виданою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 , вбачається, що протягом 2022-2023 років ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після своїх шкільних занять отримує послуги, які підтримують освітній процес, зокрема: консультування з питань освіти (додаткові заняття з англійської мови, акторської майстерності, бісероплетіння, кулінарії та катехизації); денний догляд за дітьми, відпочинок та розваги під час канікул. Зустрічі відбуваються за адресою: АДРЕСА_6 у приміщенні підприємця. За час відвідування дитиною занять мама ОСОБА_10 , не цікавилася успіхами, інтересами, захопленнями, розвитком дитини, не спілкувалася з педагогами, не здійснювала оплату за заняття. З червня 2022 року жодного разу не приводила і не забирала доньку з занять, працівники закладу не бачили біологічної мами ОСОБА_11 жодного разу. До закладу за вказаною адресою дитину приводить бабуся - ОСОБА_8 або мачуха - ОСОБА_5 . Ввечері ОСОБА_11 повертається додому разом з мачухою або її забирає батько - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 12.05.2023 лікаря-стоматолога ОСОБА_12 , ОСОБА_2 спостерігається у клініці з 2019 року. Батько дитини стежить за стоматологічним здоров`ям доньки. Під час візитів до стоматолога з дитиною були присутні батько або бабуся. Матері ОСОБА_11 , за час спостереження у клініці, не бачили жодного разу, стоматологічним здоров`ям доньки мама не цікавилася, оплату не проводила. Оплату за надані стоматологічні послуги здійснює батько - ОСОБА_1 .

У 2017 році гр. ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства. Окрім того, в матеріалах справи наявні відповіді, датовані 2017 роком, Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області щодо неправомірних дій гр. ОСОБА_3 .

З повідомлення т.в.о. начальника Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області від 03.05.2017 № 4981/37/01-17 вбачається, що позивач звертався в Галицький ВП ГУНП у Львівській обалсті щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_3 , яка забрала дочку та не давала можливості бачити дитину. Звернення розглянуто інспекторами з ювенальної превенції Галицького ВП ГУНП у Львівській області. Матеріали були зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Галицького ВП ГУНП у Львівській області за № 11976 від 11.04.2017 року, перевірку по яких припинено.

З повідомлення т.в.о. начальника Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області від 28.04.2017 № 4658/37/01-17 вбачається, що позивач звертався в Галицький ВП ГУНП у Львівській обалсті щодо конфлікту з ОСОБА_3 . Звернення розглянуто інспекторами з ювенальної превенції Галицького ВП ГУНП у Львівській області. Матеріали були зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Галицького ВП ГУНП у Львівській області за № 12295 від 14.04.2017 року, перевірку по яких припинено. ОСОБА_3 було винесено офіційне застереження про неприпустимість протиправної поведінки.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 12 цього Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

Згідно ч. 4.ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до позиції Верховного суду від 26 січня 2022 року у справі № 203/3505/19 (провадження № 61-14351св21), в якій суд вказав на те, що: «Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках у разі доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Верховний Суд дійшов переконання, що висновок апеляційного суду про позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає інтересам малолітньої дитини, оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, а саме тривалий час не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показують поганий приклад і створюють небезпеку для її життя і здоров`я, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти».

Положеннями частини четвертої статті 231 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язано уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників.

Згідно ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМ України від 24 вересня 2008 р. N 866, органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням принципу - забезпечення найкращих інтересів дитини.

17.11.2023 Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради видано висновок №260001-вих-142262 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім цього, з вказаного висновку вбачається, що у письмових свідченнях гр. ОСОБА_13 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_14 зазначено, що про дитину ОСОБА_15 з народження піклується батько. Мати більше шести років не проживає з сім`єю, не цікавиться життям дитини, не бере участі у її вихованні, а за час спільного проживання вчиняла насильство та сварки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Встановлені обставини переконують суд у тому, що відповідачка не бажає виконувати батьківські обов`язки щодо своєї дитини, не цікавиться її навчанням, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до неї.

Таким чином, досліджені судом докази доводять факт тривалого невиконання ОСОБА_3 батьківських обов`язків по утриманню та вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведене та те, що відповідачка протягом тривалого часу не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої доньки, не піклується про фізичний, духовний, моральний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною, не проявляє інтересу до внутрішнього світу малолітньої доньки, а також те, що усі ці обов`язки відносно виховання малолітньої дитини виконує позивач, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), до ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко