Справа № 302/577/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Джуги С.Д.

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керита Мар`яна Василівна, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року, ухвалене суддею Кривка В.П. у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Міжгірська селищна рада, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з метою встановлення юридичного факту.

В обґрунтування заяви зазначав, що він є близьким родичем особи похилого віку ОСОБА_2 , яка згідно з висновком ЛКК № 719 від 01.03.2023, складеним у КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» має порушення функції організму невиліковно хворої особи, не може самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребує соціальної послуги з постійного догляду на непрофесійній основі. Заявник є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд, а ОСОБА_2 бажає, щоб саме заявник здійснював такий догляд, бо проживає одна, а інших осіб не має, які можуть здійснювати догляд на постійній основі.

Заявник також покликається на положення закону «Про соціальні послуги» в частині забезпечення їх надання на непрофесійній основі, без проходження відповідного навчання, зокрема особами з числа членів сім`ї, які спільно проживають чи мають взаємні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом. Заявник також покликається на те, що унаслідок уведення воєнного стану в Україні у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації проти України, в країні оголошено загальну мобілізацію осіб віком від 18 до 60 років і він може бути призваний на військову службу до Збройних Сил України, проте не підлягає мобілізації на підставі догляду за особою, яка за висновком медико-експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

З врахування наведеного ОСОБА_1 просив суд застосувати положення статті 315 ЦПК України і встановити факт перебування особи на утриманні та здійснення постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 на безоплатній основі за особою, яка потребує такого догляду, бо цей факт має юридичне значення і породжує в нього права та обов`язки для отримання соціальних пільг і виплат, а також прав і обов`язків, передбачених законами «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і «Про військовий обов`язок і військову службу.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керита М.В., оскаржив таке в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вказаної заяви.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, мотивував його тим, що ОСОБА_1 веде догляд за ОСОБА_2 і це підтверджено належно державним органом соціального захисту населення. Однак апелянт, просить суд встановити факт, що має юридичне значення не в контексті веденням ним догляду за престарілою особою, а в контексті встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що він ОСОБА_1 є єдиною особою, яка зайнята постійним стороннім доглядом на безоплатній основі за ОСОБА_2 .

Факт того, що апелянт є єдиною особою, яка зайнята постійним стороннім доглядом за ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду, має для заявника юридичне значення, оскільки від є єдиною особою яка здатна вести догляд за ОСОБА_2 та породжує виникнення у нього прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Разом з тим, суд першої інстанції не надав жодного значення тому, що жодна із заінтересованих сторін не заперечувала проти задоволення вказаної заяви і не ставила питання про спір про право цивільне.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно з висновком ЛКК КНП «ЛПУ Міжгірська районна лікарня» № 719 від 01.03.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання у виді ІХС і потребує постійного стороннього догляду від ОСОБА_1 (заявника).

Згідно довідок старости Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради №259 від 17.08.2022, № 158 від 02.03.2023 ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 не працює і веде догляд за перестарілою особою ОСОБА_2 , 1939 р.н., мешканкою АДРЕСА_2 , яка проживає одна. ОСОБА_1 проживає за вищезазначеною адресою спільно з батьками пенсійного віку.

Згідно акту обстеження комісії Міжгірської селищної ради від 02.03.2023 мешканка АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , 1939 р.н. має захворювання діагнозом (зазначений вище) згідно з протоколом ЛК № 719 від 01.03.2023, і потребує стороннього догляду. ОСОБА_1 доглядає за цією особою, яка доводиться йому тіткою, готує їжу, купує продукти харчування та необхідні лікарські засоби, транспортує на лікування, матеріально забезпечує. В акті також зазначено, що ОСОБА_1 може бути помічником ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою № 139 від 24.02.2023, виданою Управлінням соціального захисту населення Хустської РДА (Міжгірська дільниця) ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 знаходиться на обліку в цій установі соціального захисту і отримує компенсаційну виплату працездатної особи, яка не працює (не вчиться) і здійснює догляд за особою з інвалідністю першої групи або особою похилого віку, що досягла 80-и річного віку, починаючи з вересня 2022 року по лютий 2023 року щомісячно у відповідному розмірі.

Орган місцевого самоврядування, Міжгірська селищна рада, відповідними актом та довідками підтвердила здійснення ОСОБА_1 фактично догляду за ОСОБА_2 , яка є особою похилого віку старше 80 років.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ст.315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки ОСОБА_1 зареєстрований як надавач соціальних послуг особі похилого віку, а заінтересована особа ОСОБА_2 зареєстрована як отримувач цих соціальних послуг, у відповідності до положень статті 13 закону «Про соціальні послуги», тобто ці особи внесені в Реєстр який ведеться на виконання положень зазначеного закону.

Тобто, у разі необхідності, ОСОБА_1 може отримати в органі соціального захисту рішення про призначення його надавачем соціальних послуг ОСОБА_2 та витяг з державного Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, що і є документом на підтвердження здійснення заявником постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду на підставі захворювання та похилого віку.

У даному випадку, підстав для встановлення такого факту як здійснення постійного догляду за особою похилого віку, яка потребує такого догляду, не підлягає встановленню, в розумінні вимог ст. 315 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає такий правильним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, та таким була надана оцінка судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Керита Мар`яна Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді