Справа № 950/1844/23
Номер провадження 2/950/444/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № .

07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 06.09.2019 року, перейшло до АТ «Таскомбанк».

02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-ф, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 06.09.2019 року в сумі 19 374 грн. 53 коп., перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідачка не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № від 06.09.2019 року в сумі 19 374 грн. 53 коп., з яких:

-7 560 грн. 50 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-1 грн. 05 коп. сума заборгованості за відсотками;

-11 505 грн. 60 коп. сума заборгованості за щомісячними відсотками;

-307 грн. 38 коп. сума заборгованості за штрафом.

та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідачка у судовому засіданні позовних вимог не визнала, мотивуючи це тим, що ніякої заборгованості не сплачувала, так як кредитних коштів не отримувала.

Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це тим, що в судовому засіданні не було підтверджено факту одержання позичальником від кредитора грошових коштів; що в позовній заяві викладено вимогу про стягнення зокрема 11 505 грн. 60 коп. заборгованості за щомісячними відсотками, в той час як у розрахунку заборгованості, наданому для підтвердження позовних вимог вказано, що 11 505 грн. 60 коп. це сума заборгованості за комісією; а також тим, що договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено 07.10.2016 року строком на один рік, в той час як позивачем стверджується, що кредитний договір № між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено 06.09.2019 року тобто після 07.10.2017 року.

З заяв, паспорту кредиту (а.с. 4, 6-8), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 06.09.2019 року зверталась до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» № за укладенням кредитного договору і узгодила умови отримання кредитних коштів.

З повідомлення та договору (а.с. 5, 12-13), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016, про що 06.09.2019 року було повідомлено відповідачку.

Згідно п. 9.2 договору він діє протягом одного календарного року, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

З паспорту, картки (а.с.9-10), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що відповідачкою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 .

З розрахунку (а.с.11), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що станом на 31.05.2023 року заборгованість за кредитним договором № від 06.09.2019 ОСОБА_1 не погашена, залишок заборгованості складає 19 374 грн. 53 коп., з яких:

-7 560 грн. 50 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;

-1 грн. 05 коп. сума заборгованості за процентами;

-11 505 грн. 60 коп. сума заборгованості за комісією;

-307 грн. 38 коп. сума заборгованості за штрафом.

З договору факторингу, акту, витягу, свідоцтв, опису, статуту (а.с.14-22, 27-29), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) укладено договір факторингу № НІ/11/7-ф про перехід права грошової вимоги за кредитним договором № від 06.09.2019 року в сумі 19 374 грн. 53 коп. до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

З витягу (а.с. 23-26), дослідженого в судовому засіданні, вбачається, щоАТ «Таскомбанк» (, місцезнаходження юридичної особи: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30) є юридичною особою.

Вислухавши відповідачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і не підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що 07.10.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» на один рік укладено договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016.

06.09.2019 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № та повідомлено останню, про відступлення прав вимоги за цим договором на користь АТ «Таскомбанк».

02.12.2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-ф про перехід права грошової вимоги за кредитним договором № від 06.09.2019 року в сумі 19 374 грн. 53 коп. до позивача.

Відповідачка свої зобов`язання по кредитному договору № від 06.09.2019 року не виконувала і станом на 31.05.2023 року сума поточної заборгованості відповідачки перед ТОВ «ЄАПБ» за кредитом, отриманим в ТОВ «ФК «ЦФР» була нарахована в сумі 19 374 грн. 53 коп., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 7 560 грн. 50 коп., сума заборгованості за відсотками 1 грн. 05 коп., сума заборгованості за комісією 11 505 грн. 60 коп., сума заборгованості за штрафом 307 грн. 38 коп. Після чого позивач звернувся до суду і просив стягнути вказані кошти, проте вказавши в позовній заяві, що кошти в сумі 11 505 грн. 60 коп. становлять заборгованість за щомісячними відсотками.

Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язання може бути замінений іншою собою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п. 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014р. №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009р. №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що під час розгляду справи позивачем не було доведено, щовідповідачка не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором і станом на 31.05.2023 року розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитом, отриманим в ТОВ «ФК «ЦФР» становить 19 374 грн. 53 коп., так як на думку суду в судовому засіданні не було підтверджено факту одержання позичальником від кредитора грошових коштів, в той час як згідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми; а згідно ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, проте в судове засідання не було надано виписки з особових рахунків клієнтів, виготовленої відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, яка є підтвердженням виконаних за день операцій і призначається для видачі або відсилання клієнту, чи інших первинних документів, оформленихі відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які б підтвердили перерахування таких коштів на користь ФОП ОСОБА_2 в сумі 15 000 грн., на користь ТОВ «Смарт-Фінанс» в сумі 1 200 грн. та ТДВ «СК «Арсенал Лайф» в сумі 3 240 грн., які зазначені у наявній у матеріалах справи заяві № від 06 вересня 2019р. на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 4).

Правова позиція щодо виписки з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору викладена, у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020р. у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19).

При цьому, суд враховує доводи представника відповідачки в тій частині, що в позовній заяві викладено вимогу про стягнення зокрема 11 505 грн. 60 коп. заборгованості за щомісячними відсотками (а.с.3), в той час як у розрахунку заборгованості, наданому для підтвердження позовних вимог вказано, що 11 505 грн. 60 коп. це сума заборгованості за комісією (а.с. 11), а згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023р. №199/7014/20 (61-17825св21) надана на підтвердження наявності в особи заборгованості за кредитним договором відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту, відсотків та комісії, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту, відсотків та комісії по кожному платіжному періоду фактично позбавляє суд можливості навести у рішенні свій розрахунок заборгованості та як наслідок цього відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача боргу за спірним кредитним договором.

Також суд бере до уваги, що договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено 07.10.2016 року строком на один рік (а.с. 13), а кредитний договір № між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладено 06.09.2019 року (а.с. 4, 6-8) та враховує доводи представника відповідачки в тій частині, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «ФК «ЦФР» перейшло до нових кредиторів починаючи ще 07 жовтня 2016р., а сам кредитний договір № від 06 вересня 2019р., тобто майже через три роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає один одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги.

Тому суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України.

На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 512, 516, 1046, 1047, 1049, 1051, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»;

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Повне рішення виготовлено 17.11.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО