Справа № 510/2384/21
Провадження № 2/510/532/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.23 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за заповітом. У встановлений законодавством строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак прийняв її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Пізніше, 18.11.2021 р., він звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Аждер В.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про визнання позову, в якій також просили про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_4 , серія НОМЕР_2 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 ; заповіт від 20.03.2006 р., згідно якого ОСОБА_4 заповідав все своє майно сину ОСОБА_1 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.01.2012 р., згідно якого житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 ; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 4157 від 17.11.2021 р., згідно якої, на момент смерті разом із ОСОБА_4 був зареєстрований ОСОБА_1 ; звіт про незалежну оцінку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 ; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18.11.2021 р., підстава відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно; паспорт громадянина України ОСОБА_1 , серія НОМЕР_5 від 07.08.1996 р.; паспорт громадянина України ОСОБА_2 , серія НОМЕР_6 від 27.08.2000 р.; паспорт громадянина України ОСОБА_2 , серія НОМЕР_7 від 01.07.1996 р..

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 ... Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Під час життя ОСОБА_4 залишив заповідальне розпорядження, за якими усе належне йому майно заповів сину ОСОБА_1 (позивач). Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є онуками спадкодавця.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, позивач постійно проживав (був зареєстрований) разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 4157 від 17.11.2021р..

18.11.2021 р. позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку у спадщині не має.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, не встановлено.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 15, 328, 1217, 1218, 1222, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та складається в цілому із: житлового будинку літ. А, загальною площею 57,30 кв.м., житловою площею 36,40 кв.м., допоміжною площею 20,90 кв.м., веранда літ. а; літня кухня літ. Б; сарай літ. В,Д; погріб літ. д; гараж літ. Ж; вбиральня літ. З; огорожа 1-3; споруда 4.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін