ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3079/22 Номер провадження 22-ц/814/3263/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Обідіної О.І., Чумак О.В.,

секретаря Чемерис А.К.

за участю представника Решетилівського ВДВС Шут Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Хомік Євгенії Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Решетилівського відділу Державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 посилалась на те, що 09 серпня 2022 року Полтавським районним судом Полтавської області по справі № 543/3079/22 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 28 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

12 серпня 2022 року стягувачем судовий наказ звернуто до примусового виконання до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Постановою від 29 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Решетилівського ВДВС Шут Тамарою Олексіївною відкрито виконавче провадження ВП №69679469.

Скаржник вважає, що під час здійснення виконавчого провадження № 69679469 органом примусового виконання рішень було допущено ряд порушень законодавства, що регулює порядок виконання рішень, внаслідок чого була допущена тривала, системна бездіяльність.

Скаржниця зазначає, що боржник проходить службу у Збройних Силах України (про що стягувачем було повідомлено у заяві про відкриття виконавчого провадження) і, таким чином, жодних перешкод для утримання та перерахування стягнутих аліментних сум немає. Проте, в порушення норм законодавства, органом примусового виконання виконавчі дії вживалися не своєчасно, упереджено (на користь боржника), не в повному обсязі.

З огляду на зазначене, просила суд визнати протиправною бездіяльність Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при здійсненні виконавчого провадження №69679469 з примусового виконання судового наказу, виданого 09 серпня 2022 року Полтавським районним судом Полтавської області по справі № 543/3079/22 - у період з 26 серпня 2022 року по 26 січня 2023 року, стягнути з Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при здійсненні виконавчого провадження №69679469 з примусового виконання судового наказу, виданого 09 серпня 2022 року Полтавським районним судом Полтавської області по справі № 543/3079/22 - у період з 26 серпня 2022 року по 26 січня 2023 року.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу через свого представника.

У доводах апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити вимоги скарги у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено на підтверджується матеріалами справи, що 09 серпня 2022 року Полтавським районним судом Полтавської області по справі № 543/3079/22 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 28 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

12 сернпя 2022 року стягувачем судовий наказ звернуто до примусового виконання до Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). На час звернення до суду з цією скаргою назва органу примусового виконання рішень змінена на "Решетилівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції" (далі Решетилівський ВДВС) Постановою від 29 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Решетилівського ВДВС Шут Тамарою Олексіївною відкрито виконавче провадження ВП №69679469.

Вище вказане виконавче провадження входить до складу зведеного виконавчого провадження № 70816385, тому викладена інформація може не відповідати даним, що містяться у автоматизованій системі виконавчого провадження по ВП № 69679469, оскільки, міститься у ВП № 52076255.

Згідно отриманих державним виконавцем відповідей боржник отримував дохід від: Управління соціального захисту населення Полтавської РДА; ФОП ОСОБА_5 ; Військова частина НОМЕР_1 .

Згідно повідомлення Управління соціального захисту населення Полтавської РДА у 2022 році боржнику нараховувалися пільги на житлово-комунальні послуги.

Згідно повідомлення ФОП ОСОБА_5 боржник вважається працюючим на посаді водія автотранспортних засобів без збереження заробітної плати.

29 серпня 2022 року за адресою вказаною у виконавчому документі, боржнику направлено виклик до відділу. Конверт з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» повернувся.

В період з 26 серпня 2022 року по 26 січня 2023 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в рахунок сплати аліментів.

10 січня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на дохід боржника, яку направлено до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для можливого подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 .

У вище вказаній постанові зазначено про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 надати інформацію, щодо нарахованого та отриманого доходу боржника з моменту зарахування до військової частини по 31 грудня 2022 року.

З 23 січня 2023 року після проведення оновлення програмного забезпечення автоматизованої системи виконавчого провадження, було розширено обсяг відомостей, які надаються Державною податковою службою України в рамках електронної взаємодії на запити державних виконавців. Так у вкладці «Доходи боржника» з`явилася інформація щодо сум та джерел отримання доходів боржника поквартально.

На підставі отриманої інформації, державним виконавцем здійснено перерахунок в частині нарахування аліментів за третій квартал 2022 року, оскільки, згідно даних виконавчого документа розпочати стягнення необхідно з 28 липня 2022 року, а за четвертий квартал 2022 року інформація - відсутня.

Вище вказана сума нарахованих аліментів потребувала уточнення, оскільки, звертати стягнення на загальну суму отриманого боржником доходу стало можливим лише з 11 листопада 2022 року, оскільки на підставі Постанови КМУ № 1263 від 11 листопада 2022 року внесено зміни до пункту 8 Постанови КМУ № 146 від 26 лютого 1993 року Про перелік доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

26 січня 2023 року державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на дохід боржника, яка направлена безпосередньо у військову частину НОМЕР_1 .

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що в порядку контролю за виконанням судових рішень суд може визнати лише конкретну бездіяльність виконавця неправомірною, тобто ту бездіяльність, яка стосується невчинення конкретної виконавчої дії в рамках виконавчого провадження, позаяк, заявником не зазначено яку безпосередню дії державного виконавця було вчинено із порушення закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права (далі - Конвенція).

Статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд. Тривале невиконання рішень, постановлених національними судами, є системною проблемою України, яка констатована у декількох рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Згідно з положеннями статей 447, 451 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про незаконність дій чи бездіяльність державного виконавця щодо вжиття примусових заходів виконання рішення суду на підставі виконавчого листа № 545/3079/22.

Так само вірними є висновки місцевого суду, що заявником не було оскаржено конкретну бездіяльність чи дію виконавця, яка була вчинена в рамках виконавчого провадження, із порушення вимог закону, а тому вимоги заявника про констатацію факту системних порушень державного виконавця у певний проміжок часу не передбачені положеннями закону.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції, які були надані на підставі норм матеріального та процесуального права, висновків суду не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Хомік Євгенії Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді О. І. Обідіна

О. В. Чумак