Провадження № 2/712/30/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Соснівський районний суду м. Черкаси у складі:
Головуючого судді Токової С.Є.
при секретарі Білик О.Ю.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі,-
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог та аргументи учасників справи
Позивач ОСОБА_2 у вересні 2019 року звернулась до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовом до відповідачів про виділ частки майна в нутурі.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 15.10.2010 року у справі № 2-6274-10 проведено поділ домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі та виділено приміщення, які складали квартиру АДРЕСА_2 з відповідними сараями та огорожею за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Виділеним приміщенням присвоєно окрему адресу- Грузиненка, 5/1 а. Інша частина будинковолодіння залишилась за позивачем та відповідачами.
Згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 23.04.2007 року, виданого органом приватизації виконавчого комітету Соснівської районної ради ОСОБА_2 є власником 9/100 частин вказаного домоволодіння, а відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2019 року, їй належить ще 7/25 частин будинковолодіння. Загалом позивач є власником 37/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Іншими співвласниками будинковолодіння є відповідачі ОСОБА_3 , частка 9/100, ОСОБА_4 - частка 9/100 .
Позивач має бажання припинити право спільної часткової власності, проте відповідачі відмовляються посвідчити відповідний договір нотаріально.
З метою визначення можливих варіантів поділу в натурі вказаного будинку позивачем було замовлено та проведено експертне будівельно-технічне дослідження та не дивлячись на те, що згідно із вказаним дослідженням запропоновано відповідачам сплатити позивачу різницю між вартістю ідеальної частки та загальною вартістю майна, позивач не зацікавлена у її сплаті, оскільки бажає визнати за собою лише право власності на виділені приміщення.
Просить суд виділити в натурі в окремий об"єкт нерухомості ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) приміщення, що утворюють квартиру АДРЕСА_3 в житловому будинку літ " А-1( приміщення житлової кімнати 1-3, площею 127 кв.м. з прибудовами літ "а1" ( приміщення веранди № 1, площею 6,7 кв.м.), "А1-1"( приміщення кухні № 1-2, площею 11,3 кв.м., приміщення коридору № 1-1, площею 7,00 кв.м.), сарай літ. "Г", сарай літ."Д", сарай літ. "Е", споруда водоколонки № 1, частина споруди огорожі № 3 загальною вартістю 298772,00 грн.
Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву не подавала.
Рух справи в суді , процесуальні дії суду
Ухвалою суду від 23.10.2019 року відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою від 06.03.2020 року зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 712/907/20 за заявою ОСОБА_3 про визнання недієздатним ОСОБА_4 .
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.12.2020 року справа передана до провадження судді Токової С.Є. у зв"язку з відставкою судді Мельник І.О.
Ухвалою від 05 січня 2021 року дана цивільна справа прийнята до провадження судді Токової С.Є.
Ухвалою від 16 грудня 2021 року провадження у вказаній цивільній справі відновлено.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Осадчий В.А. позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилася, відзив на позовну заяву не подавала. Представник позивача адвокат Левченко М.Д. в судове засідання скерувала клопотання про відкладення розгляду справи з у зв"язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні, проте суд не задоволольняє зазначене клопотання виходячи з того, що позивач та її представник неодноразово звертались із клопотаннями про відкладення розгляду справи з різних підстав. При цьому, не скористались правом на подання відзиву на позовну заяву. У зв"язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів.
Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини встановлені судом
Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2019 року позивачу ОСОБА_2 належить на праві власності 7/25 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по АДРЕСА_1 .
Крім того, позивачу на підставі свідоцтва про право власності, НОМЕР_1 від 23.04.2007 року виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому міста Черкаси належить на праві власності 9/100 часток будинку по АДРЕСА_1 . Загальна частка позивача у майні складає 37/100 частин будинковолодіння.
Іншими співвласниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 є відповідачі ОСОБА_4 , частка якого складає 9/100 та ОСОБА_3 - частка 9/100.
Крім того, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчудження об"єктів нерухомого майна шодо об"єкта нерухомого майна від 19.09.2019 року інші співвласники будинковолодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 ( частка 9/80 ), ОСОБА_9 ( частка 9/80), ОСОБА_5 (частка 9/80/), ОСОБА_10 (частка9/80), які набули права власності на частки у будинковолодінні по АДРЕСА_1 відповідно досвідоцтва про право власності Соснівського райвиконкому 08.01.98 р. б/н. звертались до Соснівського районного суду міста Черкаси з позовом до ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про поділ майна в натурі та припинення права спільної часткової власності.
Рішеннм Соснівського районного суду міста Черкаси від 15 жовтня 2010 року позов задоволено. Проведено розподіл майна в натурі та визнано право власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на приміщення житлового будинку літ А-1 з прибудовою літ А?-1, що включає кімнати з 3-1 по 3-6 включно, прибудову літ а?, вбиральню літ. Ж, огорожа № 2, сараї літ.Б, літ В, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . На даний час виділеній частині будинковолодіння присвоєно окрему поштову адресу.
Висновком експерта № 37/19 буд. за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 10.06.2019 року складеному за заявою ОСОБА_2 встановлено технічну можливість виділення в натурі ( як відокремленого об"єкта) 37/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
Судовий експерт ОСОБА_12 встановив технічну можливість виділу ОСОБА_2 з жилого будинку літ "А-І" (приміщення житлової кімнати 1-3, площею 127 кв.м. з прибудовами літ "а1" ( приміщення веранди № 1, площею 6,7 кв.м.), ( приміщення кухні № 1-2, площею 11,3 кв.м., приміщення коридору № 1-1, площею 7,00 кв.м.), сарай літ."Г", сарай літ."Д", сарай літ."Е", споруда водоколонки № 1, частина споруди огорожі № 3 загальною вартістю 298772,00
Зміст спірних правовідносин та застосовані норми права.
Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна.
Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється.
Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивач пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України .
Відповідно до висновку експерта № 37/19/Буд від 10.06.2019 року проведеного за заявою ОСОБА_2 можливо виділити у власність в житловому будинку літ "А-1 (приміщення житлової кімнати 1-3, площею 127 кв.м. з прибудовами літ "а1" (приміщення веранди № 1, площею 6,7 кв.м.), "А1-1"( приміщення кухні № 1-2, площею 11,3 кв.м., приміщення коридору № 1-1, площею 7,00 кв.м.), сарай літ. "Г", сарай літ."Д", сарай літ. "Е", споруда водоколонки № 1, частина споруди огорожі № 3 загальною вартістю 298772,00 грн.
При цьому, загальна вартість частини будинковолодіння, що виділяється відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідністю з першим варіантом розподілу будинковолодіння складає 234179 грн. Отже, різниця (перевищення) між загальною вартістю майна, переданого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при цьому варіанті розподілу та його ідеальною часткою у спільному майні становить 59 775 грн. Отже, після сплати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 співвласнику ОСОБА_2 різниці між загальною вартістю майна, переданого їм у відповідності до варіанту розподілу спільного майна № 1 та вартістю їх ідеальної частки у вартості спільного майна у сумі 59 775 грн. за обома сторонами визнається право власності на відповідну частку будівель та споруд будинковолодіння АДРЕСА_1 .
Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_13 не має наміру на отримання грошової компенсації від відповідачів за різницю у вартості майна, що відповідає її ідеальній частці.
Відповідач ОСОБА_3 , не скористалась своїм правом на подання відзиву на позов, та не надала будь-яких доказів на спростування вимог позивача , в той час як відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 4,7,10,13,80,81,141,256,263-266,352 ЦПК України, ст. 316 319,321, 356,364,367 ЦПК України суд, -
В И Р І Ш И В:
Виділити в натурі в окремий об"єкт нерухомості ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) приміщення, що утворюють квартиру АДРЕСА_3 в житловому будинку літ " А-1( приміщення житлової кімнати 1-3, площею 127 кв.м. з прибудовами літ "а1" ( приміщення веранди № 1, площею 6,7 кв.м.), "А1-1"( приміщення кухні № 1-2, площею 11,3 кв.м., приміщення коридору № 1-1, площею 7,00 кв.м.), сарай літ. "Г", сарай літ."Д", сарай літ. "Е", споруда водоколонки № 1, частина споруди огорожі № 3 загальною вартістю 298772,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду . Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи :

Позивач- ОСОБА_2 , АДРЕСА_4

Відповідачі- ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_4

Головуючий :