Справа № 201/8617/23
Провадження № 2/201/2866/2023
У Х В А Л А

28 листопада 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Синиченка Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа на боці позивача ОСОБА_3 ) про визнання переважного права на придбання у власність квартири та визнання недійсним (нікчемним) договору купівлі-продажу від 17.06.2022р.

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3 ) про визнання переважного права на придбання у власність квартири та визнання незаконним договору купівлі-продажу від 17.06.2022р. (а.с.№3-5).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 31.07.2023р. в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви відмовлено та позовну заяву залишено без руху (а.с.№ 45-46), і запропоновано позивачу усунути недоліки.

Ухвалами судді Ткаченко Н.В. від 16.08.2023р. позивачу відстрочено сплату судового збору на строк не довше, ніж до ухвалення рішення (а.с.№78) та відкрито провадження з призначенням розгляду справи в загальному позовному провадженні (а.с.№79).

31.10.2023р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилався на те, що на день пред`явлення ОСОБА_1 позову, договір оренди квартири АДРЕСА_1 , який було укладено з ОСОБА_3 , є чинним, тобто ані сторонами, ані в судовому порядку цей договір не є розірваним і недійсним не визнаний. Переважне право на придбання орендованої квартири безпосередньо виникло у ОСОБА_1 на підставі договору оренди, а тому не має ніякої потреби підтверджувати судовим рішенням наявність у орендатора ОСОБА_1 цього переважного права. Ніякого спору між сторонами щодо наявності у позивача переважного права на придбання вказаної квартири не існує і існувати не може, бо це право гарантовано йому законом. Також відповідач посилався на те, що доказом відсутності між сторонами спору щодо вимоги про нікчемність і, як наслідок нікчемності, про недійсність договору купівлі - продажу квартири є той факт, що згідно припису ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання судом нікчемного правочину недійсним не вимагається, оскільки недійсність нікчемного правочину встановлена законом. Відповідач просив закрити провадження у цивільній справі № 201/8617/23 (а.с. № 131-136).

В підготовчому засіданні 28.11.2023р. представник відповідача адвокат Синиченко Ю.В. (діє на підставі ордеру від 24.08.2023р. а.с. № 138) клопотання ОСОБА_2 підтримав, просив закрити провадження у справі через відсутність предмету спору.

Позивач 20.11.2023р. в системі «Електронний суд» надіслав заяву про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження, в обґрунтування якого посилався на те, що незаконні дії ОСОБА_2 порушують його права як орендаря. Позивач та третя особа вважають договір купівлі-продажу недійсним, а відповідач, заявляючи ряд клопотань має намір уникнути відповідальність та позбавити позивача можливості доступу до здійснення правосуддя. ОСОБА_2 заволодів в незаконний спосіб квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Просив відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження (а.с.№148-155).

В підготовчому засіданні 28.11.2023р. позивач свої заперечення проти клопотання про закриття провадження підтримав, просив відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2

28.11.2023р. до суду надійшло клопотання позивача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, сплачених відповідачем до 0 грн., посилаючись на те, що адвокатом відповідача не враховані обставини справи та створюються умови необґрунтованого збагачення замість надання реальної правової допомоги. Витрати на професійну правничу допомогу не співмірні та непропорційні, фактичний обсяг виконаних робіт становить незначну складність, в договорі відсутній розмір або порядок обчислення правової допомоги та відповідач не здійснив оплату послуг (а.с.№220-224).

Третя особа ОСОБА_3 в підготовче засідання 28.11.2023р. не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№147), про причини неявки суд не сповістила.

За таких обставин та на підставі ст.ст. 128-131, 223 ЦПК України суд розгляд клопотання про закриття провадження по справі здійснював за відсутності третьої особи.

При розгляді справи в підготовчому засіданні 28.11.2023р. відповідно до положень ч.1 ст. 247 ЦПК України здійснювалася повна фіксація судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись із клопотанням відповідача ОСОБА_2 від 31.10.2023р. про закриття провадження у справі, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховний Суд у постанові від 20.09.2021р. у справі № 638/3792/20 (провадження №61-3438сво21) зазначив, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній, як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Так, логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Відповідно до позовної заяви в редакції від 16.08.2023р. позивач, звертаючись із позовом до ОСОБА_2 , просив визнати за ним переважне право на придбання у власність квартири АДРЕСА_1 та визнати недійсним (нікчемним) договір купівлі-продажу від 17.06.2022р., зареєстрований в реєстрі під № 1052 (а.с.№75-77).

Разом з тим, позивачем надана відповідь Міністерства юстиції № 117109/К-27618/37.1 від 12.12.2022р., з якої вбачається, що 03.11.2022р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу за реєстровим № 1370, договір посвідчено приватним нотаріусом ДМНО Підберезною Н.В..

За інформацією АСД Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в провадженні суду перебуває цивільна справа № 201/9990/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа - ОСОБА_3 ) про усунення перешкод в користуванні квартирою та надання доступу до квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору оренди від 01.11.2021р. недійсним.

Отже, з 03.11.2022р. ОСОБА_2 не є власником спірного майна, а тому спір щодо визнання за позивачем переважного права на придбання квартири, пред`явлений до особи, що не є власником нерухомого майна, відсутній.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним (нікчемним) договору купівлі-продажу від 17.06.2022р., суд приходить до висновку, що на момент подачі позову також між сторонами був відсутній спір.

В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України суди розглядають справи, в тому числі про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 29.11.2022р. перебуває цивільна справа № 201/9662/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна) про витребування квартири з чужого незаконного володіння.

Отже, в провадженні суду на момент пред`явлення ОСОБА_1 позову про визнання недійсним (нікчемним) договору купівлі-продажу від 17.06.2022р., перебувала цивільна справа саме за позовом власника майна ОСОБА_3 щодо захисту її порушеного права власності, а з 07.12.2022р. наявний спір ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди спірної квартири, який укладався між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем не заявлено вимоги про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а заявлені вимоги про визнання договору нікчемним.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки наявний спір між власником нерухомого майна та особою, добросовісність набуття права власності якої оспорюється, а тому вирішення питання правомірності укладення договору купівлі-продажу від 17.06.2022р. та переважне право позивача на придбання у власність квартири можливе лише після вирішення спору між колишнім власником ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як новим власником.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про те, що підлягає задоволенню клопотання відповідача ОСОБА_2 від 31.10.2023р. про закриття провадження у справі № 201/8617/23, розгляд інших клопотань сторін у справі, а також третьої особи ОСОБА_3 , є неможливим.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях передбачає повернення судового збору.

Враховуючи, що ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.08.2023р. позивачу відстрочено сплату судового збору (а.с.№78), а закриття провадження у зв`язку з відсутністю спору передбачає повернення судового збору, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з позивача на користь держави судового збору.

Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд вважає необхідним стягнути ці витрати у розмірі 5 000грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.

На підтвердження понесення представником відповідача витрат на професійну правничу допомогу надані наступні документи: акт прийому надання послуг згідно з договором № 4 від 24.08.2023р. (а.с.№139), розрахунок затрат робочого часу від 15.11.2023р. (а.с.№140), оригінал квитанції на суму 5 000грн. (а.с.№138).

Враховуючи обсяг наданої відповідачу правничої допомоги (клопотання про зупинення провадження, клопотання про закриття провадження, ознайомлення з матеріалами справи, участь в підготовчих засіданнях та консультації щодо судової практики за даною категорією спору та інше), суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128-131, 223, ч.1 ст. 247, п.2 ч.1 ст.255, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Провадження по цивільній справі № 201/8617/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа на боці позивача ОСОБА_3 ) про визнання переважного права на придбання у власність квартири та визнання недійсним (нікчемним) договору купівлі-продажу від 17.06.2022р. - закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.