УХВАЛА

12 грудня 2023 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України вимоги ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК також розповсюджуються і на заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява подана без дотримання вимог ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Так, у ст.315 ЦПК України визначено які саме справи про встановлення фактів розглядає суд, але, звертаючись із заявою до суду ОСОБА_1 просить встановити факт, що її дідуся було ім`я по батькові ОСОБА_2 , хоча суперечливо посилається на п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, який передбачає встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тобто заявниця не виклала конкретно вимоги щодо факту, який вона просить встановити відповідно до їх видів, що встановленні ст.315 ЦПК України. Таким чином, у випадку, якщо вона бажає встановити факт належності правовстановлюючого документа, то їй необхідно зазначити конкретно, якого саме і кому він належить.

Пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення передбачає, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

ОСОБА_1 у заяві посилається на неможливість внесення виправлень в документ, але всупереч вимогам п.2 ч.1 ст.318 ЦПК України не долучила до заяви докази цього, тому заявнику слід запропонувати подати докази про те, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Звертаючись до суду із заявою ОСОБА_1 посилалась на те, що встановлення факту необхідно їй для оформлення спадщини, але не зазначила та не долучила до заяви належні докази, які цю обставину підтверджують. Так, виходячи з положень глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальних дій, якщо не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Але заявницею не зазначено та не долучено до заяви належний доказ, який підтверджує неможливість оформлення нею спадщини в нотаріальній конторі.

Також слід зауважити, що заявниця не залучила до участі по справі в якості заінтересованої особи нотаріальну контору або нотаріуса, до яких вона звернулася для оформлення спадщини.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене заяву слід залишити без руху, а заявнику необхідно надати термін для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст.185, 258-261, 294, 318 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Мукачівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя