Справа № 201/4668/23
Провадження № 2-др/201/100/2023
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення

11 грудня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2023 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про витребування майна із чужого незаконного володіння.

30.11.2023 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якому остання просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати, понесені нею при розгляді цивільної справи № 201/4668/23 у вигляді витрат на правову допомогу у розмірі 14000,00 грн.

04.12.2023 (під час перебування судді на навчанні в НШСУ) через підсистему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Богомазом А.П. надана заява, у якій він зазначив, що 30.11.2023 через канцелярію суду зареєстровано документ, який переданий на розгляд судді Наумовій О.С. Зміст цього документа стороні позивача невідомий, але якщо це заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то позивач проти заяви заперечує, оскільки до справи 28.09.2023 відповідачкою подано відзив, в якому щодо судових витрат зазначено тільки, що їх орієнтовний розмір складає 20000 грн. При цьому, не надано договору про професійну правничу допомогу, платіжних документів, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У порушення вимог ч. 8 ст. 141, ч. 1 ст. 246 ЦПК України докази витрат на правничу допомогу не подані ані до закінчення судових дебатів, ані протягом п`яти дній після ухвалення рішення суду. Ураховуючи, що справа розглянута у прядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і строки, розгляд вже закінчилися, то всі процесуальні дії щодо надання доказів мали бути зроблені значно раніше. Крім того, рішення суду згідно картки руху документу в системі «Електронного суду», доставлено учасникам справи в системі «Електронного суду» 16.11.2023 о 17 год. 52 хв. ОСОБА_1 користується електронним кабінетом в системі «Електронного суду» за адресою: @mail.gov.ua. Згідно п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Отже, ОСОБА_1 рішення вручене 17.11.2023 (у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення). Строк на подачу заяви сплив 22.11.2023, натомість заява подана до суду 30.11.2023. Тому всі процедурні механізми порушенні і заява має бути залишена без розгляду, незалежно від повноти пакету, поданого 30.11.2023. Зважаючи на викладене, просив заяву відповідачки про стягнення з позивача судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, залишити без розгляду.

Суд, вивішивши доводи сторін, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Із положень частин 1-2 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу частин 2, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як передбачено ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

За змістом пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. … саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відтак, оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, порушення заявником свого процесуального обов`язку та ненаправлення іншій стороні всіх копій доказів на підтвердження дійсності понесення на правничу допомогу витрат призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду ознайомитись із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку. При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.02.2021р. у справі № 910/14138/18.

Верховний Суд у додатковій постанові від 21.08.2019р. у справі № 922/2821/18 зазначив, що у випадку недотримання заявником вимог щодо належного направлення відповідних копій документів іншій стороні, а також у разі ненадання суду доказів підтвердження факту такого надсилання, суд не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду відповідної заяви, адже відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про відшкодуванні витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення з цього питання.

Згідно з ч. 4 ст. 2 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволені заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, так як заявником у порушення свого процесуального обов`язку не направлено іншим учасникам справи всіх копій доказів на підтвердження дійсності понесення на правничу допомогу витрат, що призвело до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду ознайомитись із їхнім змістом, позбавило можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 308/7190/21 (провадження №№ 61-10857св23) від 15 листопада 2023 року.

Матеріали справи не містять даних про те, що відповідачка ОСОБА_1 заздалегідь надіслала іншій стороні - ОСОБА_2 копії доказів її витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Під час розгляду справи відповідачкою не надавалися докази витрат на правничу допомогу.

Оскільки заявниця ОСОБА_1 не дотрималася установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме: ненаправлення відповідачкою на адресу іншого учасника справи (позивача) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу (докази), то її заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 83, 133. 137, 141, 260, 270, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради) про витребування майна із чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 11 грудня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова