ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1874/09 Номер провадження 22-ц/814/826/23Головуючий у 1-й інстанції Наумова С.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Гальонкіна С.А. Лобова О.А.,

секретар: Кириченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2009 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 березня 2009 року позов Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , на користь ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ВАТ "Кредитпромбанк" заборгованість за кредитним договором №314-КЕК-07 від 06.12.2007 р. у сумі 101 821,67 гривень (сто одна тисяча вісімсот двадцять одна гривня 67 копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , на користь ВАТ "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ВАТ "Кредитиромбанк", витрати зі сплати державного мита у сумі 1 018.22 гривень (одна тисяча вісімнадцять гривень 22 копійки), витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 30.00 грн. (тридцять гривень 00 копійок).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року відновлене втрачене провадження.

20 липня 2021 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду.

Заява мотивована тим, що жодних повідомлень про розгляд справи відповідач не отримував, через що останнього позбавлено права щодо подання доказів; фактично відповідач проживав за іншої адресою, оскільки будинок АДРЕСА_1 перебуває в аварійному стані; у позивача на момент звернення до суду із позовом було відсутнє право вимагати виконання зобов?язання за договором кредиту, оскільки вимоги позивача, який звернувся до відповідача із порушенням граничного 6-місячного строку не грунтуються на законі; сума пені є неспівмірною; судом досліджувався інший кредитний договір; просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 30 вересня 2021 року заяву залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат Колесніков А.Г просить заочне рішення у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказав , що відповідач ОСОБА_1 був не належним чином повідомлений про розгляд справи, оскільки фактичне його місце проживання було змінено ( АДРЕСА_2 ) задовго до початку судового провадження у справі, про яке йому не було відомо, тому повідомити суд про зміну місця проживання не міг через свою необізнаність із самим фактом існування судового розгляду та прийнятим заочним рішенням суду, про яке дізнався лише після накладення державним виконавцем арешту на його пенсійний рахунок та ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 19.02.2019.

Зазначив, що судом під час постановлення ухвали від 30.09.2021 не прийнято як належний доказ про проживання ОСОБА_1 довідку Сидоренківської сільської ради №02-26/76 від 19.03.2019.

Вказав, що відповідач-1 починаючи з квітня 2008 року не сплачує частину кредиту та нараховані відсотки, а позивач звернувся із позовною вимогою дострокового стягнення усієї суми заборгованості 11 грудня 2008; то від моменту настання строку виконання основного зобов`язання (квітень 2008) до моменту пред`явлення вимоги до поручителя (у грудні 2008 року) минуло 9 місяців. Вимоги позивача, який звернувся із позовними вимогами до відповідача-2 із порушенням граничного 6-місячного строку не грунтується на законі, оскільки на момент звернення із позовом 11.12.2008 у позивача було відсутнє право вимагати виконання основного зобов?язання від ОСОБА_1 , а останній вже не був зобов`язаний перед позивачем.

Зазначив, що сума пені нарахованої позивачем лише за 8 місяців прострочення явно перевищує суму заборгованості за кредитом та є неспівмірною із вчиненими відповідачем-1 порушеннями умов договору кредиту, а також необгрунтована доказами щодо спричинення банку значних збитків або іншої шкоди внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором.

Зауважив, що судом досліджувався інший кредитний договір, так у тексті заочного рішення зазначений кредитний договір від 14.08.2007 року №163-КЕК-07, однак відповідно до договору поруки від 06.12.2007 відповідач-2 взяв на себе зобов?язання солідарно відповідати у повному обсязі перед позивачем за повне і своєчасне виконання відповідачем-1 своїх зобов?язань за кредитним договором №314-КЕК-07 від 06.12.2007.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до статті 367 ЦІК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов?язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об?єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення учасників , справи, перевірила законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 263 ЦІК України визначено, що судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами належним чином не виконувалися зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, тому позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов?язання повинні виконуватись належним чином і в усиновлений термін відповідно до умов договору.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушених боржником зобов`язання . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено інше. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов?язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, та і від будь-кого з них окремо.

У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлена договором.

Статтею 1048 ЦК України, позикодавець мас право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

3 матеріалів справи вбачається , що згідно з кредитним договором від 06 грудня 2007 року №314- КЕК-07, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 щодо надання кредиту на споживчі цілі, Відповідачу-1 надано кредит в національній валюті в сумі 50000,00 гривень терміном повернення 05 серпня 2009 року.

Згідно з умовами вказаного кредитного договору Відповідач-1 прийняв на себе зобов?язання щодо щомісячного погашення суми кредиту у розмірі визначеної договором частини суми кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 27 % річних.

Вказаних зобов?язань Відповідач- 1 не виконує по цей час, в зв?язку з чим, в неї виникла заборгованість перед Позивачем за кредитом та нарахованими процентами загальною сумою 51 113,84 грн.

Крім того, у відповідності до п. 7.1. вказаного договору, за порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, Відповідач-1 повинен сплатити Позивачу пеню в розмірі:

у розмірі 5% від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день

прострочення, в разі прострочення платежу до 10 календарних днів включно;

у розмірі 10% від суми простроченої заборгованості за кожен календарний день

прострочення, в разі прострочення платежу понад 10 календарних днів включно.

Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача-1 перед Позивачем за кредитним договором від 06.12.2007 року № 314-КЕК-07 становить 101 821,67 гривень, у тому числі:

- заборгованість за кредитом - 44 021,90 грн;

- заборгованість за процентами - 7 091,94 грн;

- сума пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, станом на 05.12.08 р. - 50 707,83 грн.

Згідно з п.1.1 Договору поруки №314-КЕК/1-07 від 06 грудня 2007 року, Відповідач-2 узяв на себе зобов?язання солідарно відповідати за виконання Відповідачем - 1 перед Позивачем своїх зобов?язань за Кредитним договором.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку , щодо стягнення заборгованості з боржника, проте висновки суду щодо стягнення заборгованості з поручителя не в повній мірі відповідають нормам законодавства , що регулюють спірні правовідносини.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553. ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою , боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором порухи (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

У договорі поруки не зазначено строку, після якого порука припиняться, а умова договору поруки про його дію до повного виконання зобов`язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частина першій статті 252 ЦК України.

Частина четверта статті 559 ЦІК України передбачає три випадки визначених строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя ( друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору порухи ( якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки ( будь-який із зазначених у частині четвертій ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя , після закінчення якого вони припиняються . Це означає, що зі збігом цього строку ( який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шахом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителів про повернення заборгованості за платежами, які позичальник був зобов`язаний згідно з умовами кредитного договору вносити періодично, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку виконання відповідної частини основного зобов`язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Такими чином, за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука за кожним із зобов`язань, визначених періодичними платежами, припиняється після шести місяців з моменту спливу строку погашення кожного чергового платежу. Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку виконання частини основного зобов`язання, визначеної періодичним платежем, є підставою для відмови у задоволенні такої вимоги через припинення поруки за відповідною частиною основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц).

Суд не звернув увагу, що прострочення платежів за кредитним договором станом на 10 грудня 2008 року становило 274 дні , а позов пред`явлений 11 грудня 2008 року, отже з поручителя на користь позивача підлягає стягненню прострочена (за період з 11 червня 2008 року по 10 грудня 2008 року) заборгованість за кредитним договором за шість місяців до звернення до суду, що відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, становить 33 037,94 грн. - 18 792,60 грн (тіло кредиту) та 14 245,34 (відсотки за користування кредитними коштами).

В іншій частині зобов`язань по сплаті щомісячних платежів до 10 червня 2008 року порука припинилась на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що з поручителя ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» достроково підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 037,94 грн. , що складається з . - 18 792,60 грн (тіло кредиту) та 14 245,34 грн (відсотки за користування кредитними коштами).

Щодо доводів скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи, то колегія суддів зазначає наступне .

Як вбачається з договору поруки №314-KEK/1-07 укладений між BAT «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 від 06.12.2007 року, поручитель зобов?язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором №314-КЕК-07 від 06.12.2007 року. В зазначеному договорі зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_3 та поручитель підтвердив, що всі його дані та реквізити є справжніми та дійсними. Відповідачем не надано відомостей про сповіщення позивача або суд про зміну місця проживання, а відтак суд першої інстанції правильно не прийняв як належний доказ про проживання у с.Сидоренкове, Валківського району Харківської області. Крім того, перебування будівлі за місцем реєстрації відповідача в аварійному стані не знімає з відповідача обов`язку виконання вимог ст.27 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи). Так, ч.5 ст.74 ЦПК України (в ред. чинній на час розгляду справи) судова повістка разом із розпискою, з у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єра за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно в. 107, 114 «Правил надання послуг поштового зв`язку» затверджених постановою КМУ М1155 віл 17.08.2002 року (яка була чинна на час розгляду справи судом) на домашню адресу одержувачів доставляються : прості ат рекомендовані поштові відправлення (У тому числі відправлення електронною поштою, упаковані як письмова кореспонденція), секограми, повідомлення про вручення поштових відправлень (поштових переказів). Адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень поштових переказів повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім"ї в абонентську поштову скриньку адресата вкладаються повідомлення про надходження зазначених реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів).

Таким чином, відповідач навіть проживаючи за іншою адресою мав можливість періодично перевіяти поштову скриньку, доказів щодо неможливості отримання відповідачем кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання , зокрема хвороба або перебування за межами України, суду не надано.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права, висновки суду про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є хибними, у зв`язку з чим рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2009 року підлягає скасуванню у частині про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , з ухваленням у відповідній частині нового судового рішення про стягнення з останнього 33 037,94 грн. ,заборгованості за кредитним договором №314 - КЕК-07 від 06.12.2007 року.

Керуючись ст.ст.367,368, 376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича - задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2009 року - в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - скасувати , ухвалити у відповідній частині нове судове рішення.

Стягнути з поручителя ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 314 - КЕК-07 від 06.12.2007 року , у сумі 33 037,94 грн з якої 18 792,60 грн. - сума погашення заборгованості , та 14 245,34 - проценти за кредитом.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : С.А.Гальонкін

О.А. Лобов