Справа № 444/2538/23
Провадження № 2/444/841/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ) про визнання незаконним та скасування наказу в частині призупинення дії трудового договору, нарахування та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу в частині призупинення дії трудового договору, нарахування та виплату середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

31.07.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач у позовній заяві мотивувала свої вимоги наступним. У трудових відносинах з AT «Укрзалізниця» ОСОБА_1 перебуває з 2007 року. Відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 18.08.2017 року № 1972/ос, позивач, була переведена на посаду старшого ревізора відділу внутрішнього аудиту управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю ПАТ «Укрзалізниця». Наказом AT «Укрзалізниця» за № 483/ос від 04.05.2022 року «З особового складу», у зв`язку із неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталась у зв`язку з втратою через військову агресію Російської Федерації проти України, можливості повноцінно організовувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами) воєнного стану, керуючись ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та іншими нормами законодавчих актів, було: припинено простій, введений наказом №Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, а також призупинено дію трудових договорів з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Згідно додатку до вказаного наказу AT «Укрзалізниця» від 04.05.2022 №483/ос, з позивачем було призупинено дію трудового договору з 06.05.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні, чим фактично її відсторонено від роботи. Вважає, що вищевказаний оскаржуваний наказ відповідача є незаконним і таким, що порушує її права на працю та приватне життя, а тому підлягає скасуванню. Виходячи зі змісту підстави призупинення дії трудового договору з позивачем, вказаної в оскаржуваному наказі відповідача, жодним чином не вбачається абсолютної неможливості надання відповідачем роботи позивачу. AT «Укрзалізниця» своєї діяльності не припиняло, і станом на час початку збройної агресії російської федерації проти України, і станом на час прийняття оскаржуваного наказу, і станом на теперішній час, відповідач працював, та продовжує працювати. Оскільки відповідач працює, наявною є необхідність в організації та виконанні роботи працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, а тому у відповідача була та є об`єктивна необхідність та можливість надання роботи працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, в тому числі і позивачеві. За наведеного, зважаючи на те, що незаконні дії відповідача позбавили позивача можливості працювати, позивач заявляє позовну вимогу про зобов`язання AT «Укрзалізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за період з 06 травня 2022 року по день фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу. Водночас, на час прийняття оскаржуваного наказу відповідача були відсутні обставини, які б виключали можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, оскільки у відповідача була можливість, як у роботодавця, надати позивачеві роботу, а у позивача, як працівника, її виконувати. За наведеного, на думку позивача, незаконність призупинення зі мною трудового договору, свідчить про порушення її прав на працю та приватне життя, оскільки вона не отримує оплати праці, чим позбавлена засобів забезпечення життя під час воєнного стану, що ставить її у скрутне положення. Крім цього, звертає увагу суду на те, що позивачка є одинокою матір`ю, яка сама виховує дитину. При цьому, внаслідок незаконного призупинення з нею трудового договору, їй було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги, і як одинокій матері та і як малозабезпеченій сім`ї, з тієї причини, що за позивача не сплачується в мінімальному розмірі ЄСВ. Просила визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» №483/ос від 04.05.2022 року «З особового складу» та Додаток до нього, в частині, призупинення дії трудового договору зі старшим ревізором Відділу внутрішнього аудиту Управління внутрішнього аудиту та контролю Регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» Білецькою Надією Зенонівною; зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за період з 06 травня 2022 року по день фактичного допуску до роботи, як оплату за час вимушеного прогулу; судові витрати покласти на відповідача.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. Свій відзив мотивував наступним. Внутрішнього аудиту та контролю надає аудиторські послуги згідно з затвердженими наглядовою радою (комітетом з аудиту) планами внутрішніх аудитів. Однак, листом від 07.11.2022 вих. № АЦКС-07/59 повідомлено, що станом на дату видачі такого листа Плани внутрішніх аудитів на 2022 рік наглядовою радою не затверджувались. Тобто, фактично функціонування Департаменту внутрішнього аудиту та контролю було зупинено. Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 передбачає можливість обмеження права на працю в умовах введеного воєнного стану. Встановивши, що роботодавець у зв`язку зі збройною агресією перебуває y таких умовах, коли не може надати відповідному працівнику роботу, працівник автоматично є таким, що не може виконувати роботу, оскільки робота для такого працівника відсутня. Неможливість надання роботи, зокрема Позивачеві, була обумовлена, між іншим, наступними обставинами. Обсяги господарської діяльності AT «Укрзалізниця» у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України критично зменшилися. Відповідно до консолідованих фінансово-економічних показників AT «Укрзалізниця» у першому кварталі 2022 року збитки склали 2 034 230 тис. грн., що на 247,9 % більше очікуваних показників і на 121 % більше, порівняно з аналогічним періодом 2021 року. Актом простою від 24.02.2022 засвідчено, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, що зумовлено військовою агресією російської федерації проти У країни, з 24.02.2022 зупинена робота структурних підрозділів апарату управління AT «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі завдання. Як простій, так і призупинення дії Трудового договору було зумовлено військовою агресією російської федерації проти України. Через неможливість надання роботи працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю внаслідок критичного зменшення обсягів робіт через військову агресію російської федерації проти України та незатвердженням наглядовою радою AT «Укрзалізниця» Плану внутрішніх аудитів на 2022 рік, пропонувалося призупинити дію трудових договорів, в тому числі, і з керівництвом Департаменту внутрішнього аудиту та контролю AT «Укрзалізниця». Призупинення трудових договорів відбулося з усіма без виключень працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю AT «Укрзалізниця», включаючи керівництво департаменту. Підставою для призупинення дії Трудового договору стала абсолютна неможливість надання ОСОБА_1 роботи з боку AT «Укрзалізниця», що в свою чергу, виключає можливість виконання позивачем роботи. AT «Укрзалізниця» не мало можливості перевести Позивача на іншу роботу. У відповідності до пункту 8.3 Положення про Департамент працівники департаменту не можуть залучатися іншими структурними підрозділами Товариства для виконання їх завдань та доручень. За характером роботи до ревізорів не можна застосовувати тимчасове переведення на іншу роботу, оскільки за таких умов принцип незалежності аудиторських послуг у майбутньому не буде забезпечений. Звернув увагу, що у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. У зв`язку з тим, що Позивача не було незаконно звільнено або переведено на іншу роботу, підстави для застосування ч. 2 ст. 235 КЗпП України відсутні.

Позивач у судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 18.08.2017 року № 1972/ос була переведена на посаду старшого ревізора відділу внутрішнього аудиту управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю ПАТ «Укрзалізниця».

З копії акту простою від 24.02.2022 року вбачається, що у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року зупинена робота структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі задачі.

З копії листа AT «Укрзалізниця» від 20.06.2023 року № ЦЦУП-13/150 вбачається, що навесні 2022 року через активні бойові дії на території України, ознайомлення з наказом про призупинення дії трудових договорів здійснювалось усіма доступними на той час способами оповіщення, відповідно до вимог частини другої статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в редакції, що діяла на момент видання зазначеного наказу. Додатково повідомляється, що у зазначений період часу ознайомлення працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю AT «Укрзалізниця» проводилось альтернативними способами з використанням особистих засобів електронних комунікацій, в тому числі - шляхом здійснення телефонних дзвінків.

З копії наказу AT «Укрзалізниця» від 04.05.2022 року №483/ос з витягом з додатку до нього вбачається, що у зв`язку із неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталась у зв`язку з втратою через військову агресію Російської Федерації проти України, можливості повноцінно організовувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами) воєнного стану, керуючись ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та іншими нормами законодавчих актів, було: припинено простій, введений наказом №Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, а також призупинено дію трудових договорів з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Згідно додатку до вказаного наказу AT «Укрзалізниця» від 04.05.2022 №483/ос, з позивачем було призупинено дію трудового договору з 06.05.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні, чим фактично її відсторонено від роботи.

З копії наказу AT «Укрзалізниця» від 24.02.2022 року № Ц-42/6-В та додатку до нього вбачається, що встановлено режим простою з 24.02.2022 до відміни для працівників апарату управління AT «Укрзалізниця» відповідно до додатка 1, в тому числі для позивача встановлено режим простою 24.02.2022-28.02.2022.

Наказом AT «Укрзалізниця» від 24.03.2022 № Ц-42/12-В внесено зміни до додатку 1 до наказу від 24.02.2022 №Ц-42/6-В «Про запровадження режиму простою», та викладено його у новій редакції. Згідно додатку 1 до наказу від 24.02.2022 №Ц-42/6-В (в редакції наказу від 24.03.2022 №Ц-42/12-В) позивачу встановлено режим простою 24.02.2022 - 28.02.2022; 01.03.2022-31.03.2022.

Наказом AT «Укрзалізниця» від 11.07.2022 № Ц-42/38 внесено зміни до додатку 1 до наказу від 24.02.2022 №Ц-42/6-В «Про запровадження режиму простою» (зі змінами), та викладено його у новій редакції. Згідно додатку 1 до наказу від 24.02.2022 №Ц-42/6-В (в редакції наказу від 11.07.2022 №Ц-42/38) позивачу встановлено режим простою 24.02.2022 - 28.02.2022; 01.03.2022-31.03.2022; 01.04.2022-30.04.2022; 01.05.2022-05.05.2022.

З копії Положення про Департамент внутрішнього аудиту та контролю AT «Укрзалізниця» (Нова редакція) вбачається, що Департамент внутрішнього аудиту та контролю є структурним підрозділом акціонерного товариства «Українська залізниця», який виконує функції підрозділу/служби внутрішнього аудиту Товариства, з метою надання незалежних, об`єктивних аудиторських послуг, спрямованих на збільшення вартості Товариства та вдосконалення його діяльності і процесів. Згідно п.4.1. вказаного Положення, обсяг діяльності Департаменту включає, але не обмежується, неупереджений аналіз, оцінку адекватності та ефективності процесів управління Товариством, ризик-менеджменту та внутрішнього контролю, а також якості виконання покладених обов`язків для досягнення цілей і завдань Товариства. За п.4.2. цього ж Положення, обсяг діяльності Департаменту включає: оцінку відповідності діяльності Товариства, дій його керівництва, працівників та контрагентів законам, положенням, стандартам, договірним зобов`язанням, а також політикам і процедурам Товариства (п.4.2.1. Положення); оцінку надійності та цілісності звітності Товариства, а також іншої інформації та засобів, що використовуються для ідентифікації, вимірювання, класифікації та відображення у звітності такої інформації (п.4.2.2.); оцінку стану збереження активів та, за необхідності, перевірку наявності таких активів, включаючи ефективність та результативність використання ресурсів (п.4.2.3.); оцінку ефективності, продуктивності та результатів діяльності і програм Товариства (п.4.2.4.); моніторинг та оцінку ефективності управління ризиками Товариства, зокрема, в частині визначення, оцінки та управління ризиками, пов`язаними із досягненням стратегічних та операційних цілей Товариства, а також виявлення потенційних фінансових втрат (п.4.2.5.); оцінку адекватності, надійності, цілісності та ефективності систем внутрішнього контролю Товариства у порівнянні з найкращими практиками (Закон Сарбейнза-Окслі) (п.4.2.6.); оцінку адекватності, надійності, цілісності та ефективності процесів корпоративного управління та інформаційних систем Товариства (п.4.2.7.); підготовку планів роботи Департаменту на підставі аналізу: раніше проведених аудитів, ключових ризиків бізнес-процесів, пропозицій від органів управління Товариства. Затверджені Наглядовою радою (Комітетом з аудиту) плани не підлягають розголошенню (п.4.2.8.); проведення позапланових аудитів на вимогу Наглядової ради (Комітету з аудиту) (п.4.2.9.); Департамент зобов`язаний позапланово виконувати завдання з аудиту ad-hoc за запитами голови правління Товариства без необгрунтованої затримки. У разі часового конфлікту, викликаного обмеженістю людських ресурсів, директор Департаменту оперативно ініціює врегулювання питання, залучивши до цього голову правління та голову Комітету з аудиту (п.4.2.10.); надання рекомендацій щодо усунення недоліків та порушень, виявлених під час аудитів у підрозділах Товариства, та покращення їх діяльності (п.4.2.11.).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , 2009 року народження.

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України відомості про батька ОСОБА_4 , 2009 року народження, записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

З копії листа Управління соціального захисту населення Львівської районної державної адміністрації від 17.07.2023 року № 01-5/93 вбачається, що щодо отримання інформації про призначення державної соціальної допомоги, як одинокій матері та малозабезпеченій сім`ї повідомляється, що по особовій справі гр. ОСОБА_1 рішенням від 30.01.2023 державну соціальну допомогу одинокій матері не призначено з причин: у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців ( ОСОБА_1 ). Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям не призначено з причин: у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в періоді, за який враховується дохід ( ОСОБА_1 ).

З копії листа вих. № АЦКС-07/59 від 07.11.2022 року вбачається, що станом на 07.11.2022 року Плани внутрішніх аудитів на 2022 рік наглядовою радою не затверджувалися.

З копії листа вих. № ЦФЕ-7/477 від 16.09.2022 з додатком до нього вбачається, що відповідно до консолідованих фінансово-економічних показників AT «Укрзалізниця» у першому кварталі 2022 року збитки склали 2 034 230 тис, гри, що на 247,9 % більше очікуваних показників і на 121 % більше, порівняно з аналогічним періодом 2021 року.

З копії заяви ОСОБА_1 від 10.01.2023 року вбачається, що вона просила відповідача поновити дію трудового договору, призупиненого відповідно до наказу від 04.05.2022 року № 483/ос.

З копії витягу з протоколу № А-10/4-23 засідання наглядової ради АТ «Українська залізниця» від 23.02.2023 року вбачається, що прийнято рішення ліквідувати структурний підрозділ Департамент внутрішнього аудиту та контролю даного товариства.

Також судом було досліджено роздруківку інформації з офіційного сайту AT «Укрзалізниця» https://www.uz.gov.ua/, копію наказу AT «Укрзалізниця» № 2288/ос від 30.11.2016 про прийняття на роботу ОСОБА_1 , копію Регламенту організації та проведення внутрішнього аудиту та контролю в ПАТ «Укрзалізниця», введеного в дію наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 26.06.2018 № 401, роздруківка з веб-сайту Національного інституту стратегічних досліджень публікація «Підсумки роботи залізничного транспорту України у 2022 році», роздруковану з веб-сайту Президента України публікацію, копію листа № ЦКМ-13/2842 від 04.08.2023 року, копію листа від 27.04.2022 року № ЦВА-18/136, витяг з протоколу № Ц-54/31 Ком.т. засідання правління AT «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року, копію попередження про наступне вивільнення від 21.08.2023 року, розрахунок заробітної плати за травень 2022 року та за червень 2022 року, копію наказу № 2004/ос від 27.10.2023 року про припинення трудового договору.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши сторони, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із АТ «Укрзалізниця», а саме працювала на посаді старшого ревізора відділу внутрішнього аудиту управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю ПАТ «Укрзалізниця». У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року була зупинена робота структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі задачі. Позивачу роботодавцем було встановлено режим простою в періоди: 24.02.2022 - 28.02.2022; 01.03.2022-31.03.2022; 01.04.2022-30.04.2022; 01.05.2022-05.05.2022. В подальшому наказом AT «Укрзалізниця» від 04.05.2022 року №483/ос у зв`язку із неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталась у зв`язку з втратою через військову агресію Російської Федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами) воєнного стану, керуючись ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та іншими нормами законодавчих актів, було: припинено простій, введений наказом №Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року (зі змінами) працівникам Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, а також призупинено дію трудових договорів з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю з дати, зазначеної у додатку 1 до цього наказу, до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Згідно додатку до вказаного наказу з позивачем було призупинено дію трудового договору з 06.05.2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні, чим фактично її відсторонено від роботи. 10.01.2023 року позивачка письмово просила відповідача поновити дію трудового договору, призупиненого відповідно до наказу від 04.05.2022 року № 483/ос. 23.02.2023 року відповідачем прийнято рішення ліквідувати структурний підрозділ Департамент внутрішнього аудиту та контролю даного товариства. 27.10.2023 року відповідачем винесено наказ № 2004/ос про припинення трудового договору з позивачем у зв`язку із скороченням штату.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами другою та третьою статті 1 Закону № 2136-ІХ (тут і далі в редакції на час винесення оспорюваного наказу від 04 травня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 Закону № 2136-ІХ призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22.

Призупиняючи дію трудового договору з позивачем на підставі статті 13 Закону № 2136-ІХ, відповідач виходив з критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталась у зв`язку з втратою через військову агресію Російської Федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами) воєнного стану, що вбачається із самого наказу.

Як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось представником відповідача, АТ «Укрзалізниця» з дня введення воєнного стану ні на день не призупиняло свою роботу. Поряд з цим, представник відповідача зазначав, що позивач абсолютно не мав можливості виконувати свої функціональні обов`язки, з огляду на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України плани внутрішніх аудитів на 2022 рік затверджені не були, що підтверджується листом вих. №АЦКС-07/59 від 07.11.2022 року.

Згідно п. 1.1. Положення про Департамент внутрішнього аудиту та контролю, затвердженого рішенням наглядової ради АТ «Укрзалізниця» від 7-9 жовтня 2020 року, Департамент внутрішнього аудиту та контролю є структурним підрозділом «акціонерного товариства «Українська залізниця» та підпорядковується наглядовій раді (комітету з аудиту) Товариства. Департамент виконує функції підрозділу/служби внутрішнього аудиту Товариства (п.1.2 Положення про Департамент). Ціллю Департаменту є надання незалежних, об`єктивних аудиторських послуг, спрямованих на збільшення вартості Товариства та вдосконалення його діяльності і процесів. Отже, Департамент внутрішнього аудиту та контролю надає аудиторські послуги згідно затверджених наглядовою радою (комітетом з аудиту) планів внутрішніх аудитів.

Проте, сама по собі обставина не затвердження наглядовою радою товариства планів аудиту не є беззаперечним доказом неможливості відповідача забезпечити позивачку роботою, оскільки в даному випадку повністю залежить від волевиявлення роботодавця.

Знищення частини майна підприємства, зниження обсягів господарської діяльності, військова агресія проти України, на які посилається відповідач, не є обставинами, які однозначно та абсолютно виключають можливість надання та виконання роботи, що відповідно до вимог статті 13 Закону № 2136-ІХ є підставою для призупинення дії трудового договору.

Окрім цього, відповідач не вказує, яким чином вказані обставини унеможливили проведення внутрішнього аудиту діяльності товариства та у зв`язку із цим забезпечення позивача роботою, враховуючи ту обставину, що відповідач свою роботу не припиняв.

Твердження представника відповідача про те, що AT «Укрзалізниця» не мало можливості перевести позивача на іншу роботу, оскільки у відповідності до пункту 8.3 Положення про Департамент працівники департаменту не можуть залучатися іншими структурними підрозділами Товариства для виконання їх завдань та доручень, не відповідає дійсності, оскільки вказаний пункт Положення про Департамент встановлює заборону залучення аудиторів іншими структурними підрозділами, а не заборону переведення працівника департаменту аудиту на іншу посаду.

Судом встановлено, що відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 10.01.2023 року вона просила відповідача поновити дію трудового договору, призупиненого відповідно до наказу від 04.05.2022 року № 483/ос, та повідомляла роботодавця про те, що проживає у Львівській області (де не ведуться бойові дії) та може безперешкодно і в повному обсязі виконувати свої посадові обов`язки. Також звертала увагу роботодавця, що через призупинення дії трудового договору впродовж 8 місяців вона залишилася без засобів існування та є єдиним годувальником в сім`ї.

Відповідачем не доведено з посиланням на достатні належні та допустимі докази того, що в нього була відсутня можливість продовження застосування простою, переведення позивача на іншу роботу чи залучення її до роботи за дистанційною формою організації праці, застосування іншого механізму встановлення скороченої тривалості робочого часу.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, доводи сторін у справі, враховуючи специфіку діяльності відповідача, а також функціональні обов`язки позивача, суд прийшов до висновку, що у даній справі не доведено, що на час видання оспорюваного наказу існували обставини, які абсолютно виключали можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Тобто, що існувала абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її.

Таким чином, судом встановлено, що призупинення дії трудового договору з позивачем не мало законних підстав, оскільки, з врахуванням наданих доказів, обставин неможливості відповідача у зв`язку з військовою агресією проти України надати позивачу роботу, а позивача - її виконувати, в цій справі не встановлено.

За таких обставин позовну вимогу визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» №483/ос від 04.05.2022 року «З особового складу» та Додаток до нього в частині призупинення дії трудового договору зі старшим ревізором Відділу внутрішнього аудиту Управління внутрішнього аудиту та контролю Регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» Білецькою Надією Зенонівною потрібно задовольнити.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату, як оплату за час вимушеного прогулу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

У трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором. Виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю.

Враховуючи те, що судом встановлено, що незаконні дії відповідача позбавили позивача можливості працювати та отримувати заробітну плату, обґрунтованим буде покласти на відповідача обов`язок відшкодувати їй середню заробітну плату за час її перебування у фактичному вимушеному прогулі, а доводи представника відповідача про те, що такий обов`язок покладається на державу, що здійснює збройну агресію, в даному випадку безпідставні. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22.

Згідно п. 1 розділу 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: л) інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до п. 2 розділу 2 вказаного вище Порядку у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Відповідно до п. 3 розділу 3 вказаного вище Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Відповідно до п. 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Таким чином, враховуючи, що час простою потрібно виключити з розрахункового періоду, як такий під час якого заробіток позивача зберігався частково, розрахунок середньої заробітної плати потрібно проводити виходячи з виплат за грудень 2021 року та січень 2022 року.

З розрахунку заробітної плати за грудень 2021 року та розрахунку заробітної плати за січень 2022 року, що була нарахована позивачу, вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача за даний період, обчислена за вимогами вказаного Порядку, становить 1141,25 грн. (з розрахунку 31954,88 грн. (всі суми нарахованої заробітної плати, крім визначених у пункті 4 цього Порядку) поділити на 28 відпрацьованих робочих днів).

Позивач просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй середню заробітну плату за період з 06 травня 2022 року по день фактичного допуску до роботи.

Однак враховуючи, що 23.02.2023 року відповідачем ліквідовано Департамент внутрішнього аудиту та контролю, а 27.10.2023 року припинено трудовий договір з позивачем у зв`язку із скороченням штату, нарахування середньої заробітної плати за час перебування позивача у фактичному вимушеному прогулі потрібно провести по день звільнення, а саме 31.10.2023 року.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.05.2022 року по 31.10.2023 року складе 442805,00 грн. (з розрахунку 1141,25 грн. середньоденної заробітної плати помножити на 388 днів робочих днів за період фактичного вимушеного прогулу) без виключення сум відрахування на податки.

За таких обставин потрібно зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату в розмірі 442805,00 грн. за період з 06 травня 2022 року по 31 жовтня 2023 року, як оплату за час вимушеного прогулу.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду за вирішенням спору судом встановлено наступне.

Позивач клопотав про поновлення строку звернення до суду за вирішенням даного спору, визначеного ст. 233 КЗпП України. Своє клопотання мотивувала тим, що оспорюваний наказ вона отримала лише на письмовий запит 10.06.2023 року, її робоча перепустка була заблокована.

Представник відповідача письмово заперечив проти задоволення цього клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

З даним позовом позивач звернувся до суду 31.07.2023 року.

Враховуючи те, що оскаржуваний наказ був винесений відповідачем під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який перебігав безперервно та завершився 01.07.2023 року, відтак строк, визначений статтею 233 цього Кодексу, в даному випадку був продовжений на строк дії карантину та на час звернення до суду з даним позовом не закінчився, а тому такий не потребує поновлення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору за одну позовну вимогу, те, що позивачем було сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору за другу позовну вимогу, з відповідача необхідно стягнути 4428 грн. 05 коп. судового збору у користь держави та 1073 грн. 60 коп. судового збору в користь позивача.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись статтями 43, 64 Конституції України, статтями 233, 235 Кодексу законів про працю України, статтями 1, 13Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, статтями23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» №483/ос від 04.05.2022 року «З особового складу» та Додаток до нього в частині призупинення дії трудового договору зі старшим ревізором Відділу внутрішнього аудиту Управління внутрішнього аудиту та контролю Регіональної філії «Львівська залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю Акціонерного товариства «Українська залізниця» Білецькою Надією Зенонівною.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату в розмірі 442805,00 грн. за період з 06 травня 2022 року по 31 жовтня 2023 року, як оплату за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 1073 грн. 60 коп. сплаченого позивачем судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, ) судовий збір в розмірі 4428 грн. 05 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 08 грудня 2023 року.

Головуючий Оприск З. Л.