Справа № 595/2004/23
Провадження № 2/595/413/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі:одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Яресько Тарас Віталійович до ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та третіх осіб приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржина) Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та третіх осіб приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржина) Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, згідно якого просить суд визнання таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис № 5317 від 18.09.2019, що вчинений приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», та стягнути з ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 13997,86 грн., вирішити питання про стягнення в користь позивача судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у вересні 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що щодо неї приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження ВП №60328169. Виконавче провадження було відкрите та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису №5317 від 18.09.2019, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. щодо стягнення з позивача на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 26582,42 грн. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, позивач дізналася, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на підставі Кредитного договору про встановлення овердрафту № Д-11/46 від 18.11.2013, що був укладений між позивачем та ПАТ «ТЕРРА БАНк». Напис вчинено ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке ніби то набуло право вимоги на борг. Вказує, що позивач не отримувала від відповідача позасудову вимогу щодо дострокового повернення кредиту чи повідомлення-застереження про те, що відповідач розпочинає процедуру стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса. Позивач не підписувала з відповідачем жодного договору, в тому числі нотаріального посвідченого, тому не могла знати про ймовірну заборгованість перед відповідачем. Зазначає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням порядку його вчинення, в частині перевірки безспірності заборгованості при його вчиненні, що є підставою для його визнання таким, що не підлягає виконанню. Крім того, згідно пункту 2.3. Кредитного договору від 18.11.2023 №Д-11/46, датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до його договору, є 13.11.2014. Оскаржуваний виконавчий напис № 5317 від 18.09.2019, тобто з порушенням строку, протягом якого може бути вчинений виконавчий напис. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі незаконного виконавчого напису, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.11.2019. Дана постанова була направлена до Бучацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, де з позивача стягується щомісячно 205 із заробітної плати. 25.10.2023 представником позивача було отримано відповідь, із якої вбачається, що станом на 23.10.2023 з боржника ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість в розмірі 13997,86 грн. Проте, правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`єязку з чим до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. Оскільки підстава набуття відповідачем грошових коштів відпадуть у зв`язку із визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 13997,86 грн., стягнуті за виконавчим провадженням ВП №60328169. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у судове засідання не з`явився, згідно поданої зваяви просить суд розглядати справу у його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також довідкою про доставку електронного документу, а сааме судової повістки.

Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржина) А.А. у судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернулися конверти із судовою повісткою із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа приватний виконавець виконавчого міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та дату судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, а саме судової повістки.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини.

18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 5317, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № Д-11/46 від 18.11.2013, укладеним з ПАТ «Терра Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Строк платежу за Кредитним договором Д-11/46 від 18.11.2013 настав боржником допущено простроченням платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.02.2018 по 12.09.2019. Сума заборгованості складає 26082,42 грн.

16 жовтня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 5317 від 18.09.2019, виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з боржника, ОСОБА_1 на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованість в розмірі 26582,42 грн.

06 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у Бучацькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області за адресою 48400, Тернопільська область, Чортківський район, місто Бучач, вул.Генерала Шухевича,1.

Із повідомлення приватного виконавця Павелків Т.Л., наданого 23.10.2023 вбачається, що станом на 23.10.2023 по виконавчому провадженню №60328169 з примусового виконання виконавчого напису №5317, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було стягнуто 13997,86 грн.

Відповідно до положень ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою 3 розділу 1 ЦК.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зістаттею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом начас вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23.01.2018 року у провадженні 61-154св18.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

Як встановлено судом, виконавчим написом запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № Д-11/46 від 18.11.2013, укладеним з ПАТ «ТЕРРА БАНК», правонаступником якого є ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заборгованість за кредитним договором № № Д-11/46 від 18.11.2013 в розмірі 26582,42 грн.

Проте, позивач заперечує факт укладення Кредитного договору із ПАТ «ТЕРРА БАНК», також, позивач вказує, що її не було повідомлено про можливе відступлення права вимоги в порядку ч.2 ст.516 та ч.2 ст.1082 ЦК України на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Отже, заборгованість не є безспірною.

Представник відповідач у судове засідання не з`явився, доказів на спростування тверджень позивача не надав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данівстановлюються такимизасобами: письмовими,речовими іелектронними доказами; висновкамиекспертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням чинного законодавства, так як на момент вчинення виконавчого напису сума, стягнута нотаріусом, не була безспірною, тому, у даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Щодо вимоги про повернення безпідставно стягнутих коштів, суд дійшов наступних висновків.

Із повідомлення приватного виконавця Павелків Т.Л., наданого 23.10.2023 вбачається, що станом на 23.10.2023 по виконавчому провадженню №60328169 з примусового виконання виконавчого напису №5317, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було стягнуто 13997,86 грн.

Правовою підставою вимог про стягнення коштів, набутих відповідачем за оспорюваним виконавчим написом, є положення статті 1212 ЦК України, яка встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже за змістом цієї норми зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

В даному випадку є доведеним існування усіх трьох умов, які є підставою для виникнення зобов`язання з безпідставного придбання майна.

За обставинами справи установлено, що відповідач на підставі виконавчого напису нотаріуса набув за рахунок позивача грошові кошти, проте підстава, на якій ці кошти були набуті, відпала внаслідок визнання судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з цим позовна вимога про стягнення з відповідача ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь позивачки безпідставно набутих коштів у розмірі 13997,86 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Разом із позовом, позивач, надав суду наступні докази на підтвердження розміру судових витрат: квитанцію №8508-7395-9643-4354 від 26.10.2023 про сплату судового в розмірі 2147,20 грн. та квитанцію №5390-0916-1876-5785 від 26.10.2023 про сплату судового збору за заяву про забезпечення позову в розмірі 536,80 грн., разом сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.; договір №23172 від 16.10.2023 про надання правничої допомоги; додаток номер 1 до Договору про надання правничої допомоги №23172 від 16.10.2023, з якого вбачається, що згідно п.2 вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксовану суму 10000 грн.; акт приймання-передачі послуг № 1 від 25.10.2023, з якого вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 10000 грн.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Крім цього, 27.10.2023 Бучацьким районним судом було винесено ухвалу, згідно якої вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 5317 від 18.09.2019, що вчинений приватним нотаріусом Гамзатовою (Маржина) Аліною Анатоліївною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст.4,12,13,76,77,81,133,141,223,263,265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 15,16,18 Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Яресько Тарас Віталійович до ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та третіх осіб приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової (Маржина) Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5317 від 18.09.2019, що вчинений приватним нотаріусом Гамзатовою Аліною Анатолієвною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Стягнути з ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 13997 (тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 86 коп., сплачені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Бучацьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р. О. Содомора