Справа № 314/4063/23
Провадження № 2/314/1000/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.11.2023 м. Вільнянськ

Справа № 314/4063/23;

провадження № 2/314/1000/2023;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»;

- відповідач ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування,

стислий виклад позицій сторін.

Адвокат Стецюра О.В., яка діє в інтересах Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, оскільки розпорядженням голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» визначено територіальну підсудність судових справ, зокрема Приазовського районного суду Запорізької області, Приморського районного суду Запорізької області та Чернігівського районного суду - Вільнянському районному суду Запорізької області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.08.2020 в м. Кам`янське сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2020 по справі № 208/6031/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Транспортний засіб «Toyota», державний номер НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП застрахований в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на підставі Договору-Заяви до «Комплексного Договору страхування «Впевнений водій» № 05 (online)-000655 від 30.10.2019.

Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1 склала 112398,85 грн.

Відповідно до пп. 2.2 п. 2 опція Виплата на пряму при ДТП з вини третіх осіб Договору при позначці [V] у варіанті 2.в. «EXCLUSIVE» ліміт страхової суми становить 100000 грн, а розмір франшизи становить 3000 грн.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 11.09.2020 між страхувальником та позивачем було погоджено розмір страхового відшкодування в сумі 97000,00 грн.

Також вищевказаною заявою визначається, що після здійснення позивачем виплати страхового відшкодування страховий випадок вважається врегульованим.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 97000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням від 15.09.2020.

Отже, відповідно до чинного законодавства України водій транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 , який є відповідачем по справі, має відшкодувати матеріальні збитки позивачу.

Однак, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 станом на дату настання ДТП не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з цим Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до МТСБУ.

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 66603,37 грн.

Таким чином, МТСБУ частково відшкодувало шкоду завдану позивачу внаслідок ДТП.

Враховуючи вину відповідача у настанні дорожньо транспортної пригоди, а також враховуючи лише часткове відшкодування шкоди, позивач отримав право на звернення до суду за компенсацією невідшкодованої частини в розмірі 30396,63 грн.

Представник позивача надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Інших процесуальних дій у справі не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

28.08.2020 в м. Кам`янське сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2020 по справі № 208/6031/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Транспортний засіб «Toyota», державний номер НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП застрахований в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на підставі Договору-Заяви до «Комплексного Договору страхування «Впевнений водій» № 05 (online)-000655 від 30.10.2019.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 11.09.2020 між страхувальником та позивачем було погоджено розмір страхового відшкодування в сумі 97000,00 грн.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 97000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням від 15.09.2020.

Отже, відповідно до чинного законодавства України водій транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 , який є відповідачем по справі, має відшкодувати матеріальні збитки позивачу.

Однак, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 станом на дату настання ДТП не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з цим Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до МТСБУ.

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 66603,37 грн.

Таким чином, МТСБУ частково відшкодувало шкоду завдану позивачу внаслідок ДТП.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 28.08.2020 в м. Кам`янське сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.

Згідно постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.11.2020 по справі № 208/6031/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні,чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Транспортний засіб «Toyota», державний номер НОМЕР_1 станом на дату настання ДТП застрахований в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на підставі Договору-Заяви до «Комплексного Договору страхування «Впевнений водій» № 05 (online)-000655 від 30.10.2019.

Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota», державний номер НОМЕР_1 склала 112398,85 грн.

Відповідно до пп. 2.2 п. 2 опція Виплата на пряму при ДТП з вини третіх осіб Договору при позначці [V] у варіанті 2.в. «EXCLUSIVE» ліміт страхової суми становить 100000 грн, а розмір франшизи становить 3000 грн.

Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування від 11.09.2020 між страхувальником та позивачем було погоджено розмір страхового відшкодування в сумі 97000,00 грн.

Також вищевказаною заявою визначається, що після здійснення позивачем виплати страхового відшкодування страховий випадок вважається врегульованим.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 97000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням від 15.09.2020.

При цьому, як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel», державний номер НОМЕР_2 станом на дату настання ДТП не була забезпечена за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв`язку з цим Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу до МТСБУ.

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 66603,37 грн.

Таким чином, МТСБУ частково відшкодувало шкоду завдану позивачу внаслідок ДТП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як вже було встановлено судом вище, вина відповідача у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

При цьому, ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

При цьому, відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, за змістом ст. 993 ЦК України у системному зв`язку зі ст. 990 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

У вказаній справі позивач, на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним та потерпілою в дорожньо-транспортній пригоді особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у дорожньо-транспортній пригоді майнову шкоду.

З урахуванням наведеного у цій справі виникають два види зобов`язань: деліктне зобов`язання, що виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сторонами якого є потерпіла особа (кредитор) та особа, відповідальна за завдані збитки (винна особа, боржник), та договірне зобов`язання, що виникає з договору добровільного майнового страхування, сторонами якого є страховик (страхова компанія) та страхувальник (потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді), а тому слід відрізняти поняття зобов`язання, як правовідношення (договірне або позадоговірне), від обов`язків, які мають сторони такого зобов`язання.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування.

При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

При цьому, помилковим є ототожнення права вимоги, визначене ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного ст. 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

Це вбачається із змісту ст.ст. 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

В цілому, як за змістом ст. 1191 так і за змістом ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування», йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні.

Так, суброгація регулюється ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, а регрес - ст. 1191 ЦК України.

При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика.

Наведених висновків дійшла Велика Палата у постанові від 04.07.2018 року в справі № 910/2603/17.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Крім того, з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику.

Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з пунктом 1 частини другоїстатті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов підлягає задоволенню, у відповідності до ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору сумі 2684,00 грн, а також 5000,00 грн витрат, понесених за надання правничої допомоги, що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги № 23063/2 від 14.08.2023, актом прийому передачі наданих послуг від 28.08.2023 до договору про надання професійної правничої допомоги № 23063/2 від 14.08.2023 та свідоцтвом на право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000227 від 24.01.2018 адвоката Стецюри О.В.

На підставі викладеного, керуючись ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 12, 13, 76-89, 137, 141, 258, 263-265, 270-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (, адреса: вул. Васильківська, буд. 14, м. Київ, 03040) недоплачене страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 30396 (тридцять тисяч триста дев`яносто шість) гривень 63 копійки.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (, адреса: вул. Васильківська, буд. 14, м. Київ, 03040) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (, адреса: вул. Васильківська, буд. 14, м. Київ, 03040) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 06.12.2023.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», , адреса: вул. Васильківська, буд. 14, м. Київ, 03040.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

06.12.2023