Єдиний унікальний номер 725/7095/23
Номер провадження 2/725/832/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Урсуляк М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чепишко Д.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом про відшкодування моральної шкоди.

У позові посилався на те, що 11 квітня 2022 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 виник конфлікт, у ході якого останній наніс йому більше десяти ударів по обличчю, спричинивши тим самим легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

12 квітня 2022 року за його (позивача) заявою було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по вказаному факту нанесення тілесних ушкоджень.

У результаті, ОСОБА_2 було притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.01.2023 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України з передачею його на поруки трудового колективу Чернівецького зонального відділу Військової служби правопорядку, а провадження у справі закрито.

Внаслідок протиправних дій відповідача він пережив та продовжує переживати постійні душевні страждання, втратив душевний спокій, весь час перебуває у стані постійного напруження та стресу.

Вказує, що внаслідок вчинення зазначеного вище правопорушення, принижено його честь, гідність. порушено нормальні життєві зв`язки, у зв`язку із чим, він змушений докладати значних зусиль для відновлення нормального порядку свого життя, що полягає у замиканні від оточуючого середовища,зниження настрою, депресії, порушення сну.

Крім того, враховуючи те, що він є публічною особою, має широке коло родичів, друзів, колег, партнерів і знайомих, вчинення правопорушення набуло широкого розголосу, що обмежило його соціальне функціонування, погіршило якість життя, обумовило несприятливі зміни фізичної та психологічної сфер особистості.

Таким чином, вважає, що своїми діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 237 096 грн. та просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2

10 жовтня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де він зазначив, що частково визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та вважає, що вони є перебільшеними.

Він (відповідач) поніс кримінальну відповідальність за вчинення протиправного діяння стосовно позивача. У ході розгляду кримінального провадження судом визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, про що свідчать і рішення судів. До того ж, ним (відповідачем) неодноразово було запропоновано відшкодувати завдані ОСОБА_1 збитки.

Вважає, що позивачем не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про перенесені ним моральні страждання, порушення його звичних життєвих зв`язків, перебування у стані депресії чи стресу.

Крім того, просив врахувати, що він є діючим військовослужбовцем, а тому, у разі задоволення позову у повному обсязі, заявлена позивачем сума коштів буде надмірним тягарем для нього.

06 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, у якому вказав, що за вчинення протиправних дій ОСОБА_2 не поніс жодного покарання, так як кримінальне провадження було закрите, а обвинуваченого переданого на поруки трудовому колективу. Безумовно, такі події ще більше поглибили його душевні страждання, у нього виникли почуття безкарності, відсутність впевненості у власній безпеці. До того ж, він, як законослухняний громадянин, розуміючи, що події відбуваються в громадському місці, не чинив будь-якого опору. Натомість, відповідач був одягнений у військову форму, тому завдання йому будь-якої шкоди розцінювалося б як спричинення шкоди саме військовослужбовцю.

Вважає, що ним достатньо обґрунтовано розмір моральних страждань, у зв`язку із чим, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав поданий ним позов. Додав, що на його думку, відповідач ОСОБА_2 так і не поніс покарання за вчинене, адже від кримінальної відповідальності його було звільнено, а вибачення він попросив у військовослужбовців, а не у нього (позивача). Події, які відбулися у квітні поточного року дуже вплинули на його психоемоційний стан, оскільки після побиття та після того, як відповідач не поніс покарання, у нього виникло відчуття незахищеності. Вже тривалий час він відвідує психолога. Окрім того, його сім`я є досить відомою у бізнес колах, тому вчинок відповідача та відношення до того, що сталося, впливає на його (позивача) ділову репутацію. Вважає, що заявлений ним розмір морального відшкодування є адекватним та достатнім для того, щоб відповідач оцінив наслідки вчиненого ним поступку.

Представник позивача адвокат Чепішко Д.В. підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи підтримав поданий ним відзив. Додатково зазначив, що конфлікт з позивачем ОСОБА_1 виник на ґрунті тривалих неприязних особистих відносин. Він дуже шкодує, що не зміг себе стримати і допустив нанесення тілесних ушкоджень. Проте, на його думку, звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач намагається у такий спосіб домогтися справедливої сатисфакції за вчинений злочин, адже його не влаштувало рішення суду про звільнення від кримінальної відповідальності. Просив суд при ухваленні рішення врахувати той факт, що на даний час він є військовослужбовцем, а тому сплатити заявлений позивачем розмір моральної шкоди для нього нереально.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку:

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність

причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне

- за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16.01.2023, яка була залишена без змін ухвалами судів вищої інстанції, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України на підставі ст.47 КК України з передачею його на поруки трудового колективу Чернівецького зонального відділу Військової служби правопорядку (а.с.15-21)

Потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні був визнаний позивач ОСОБА_1 .

Однак попри заподіяння шкоди здоров`ю, відповідачем ОСОБА_2 було завдано й моральної шкоди потерпілому (позивачу) ОСОБА_1 , яка полягала в душевних стражданнях останнього з приводу перенесених подій, необхідності доводити обставини правопорушення, причетність ОСОБА_2 до його вчинення. Як пояснив, позивач, конфлікт відбувався у громадському місці у присутності сторонніх осіб, що принизило його, викликало почуття невпевненості та незахищеності.

Суд вважає доведеним той факт, що моральна шкода, яка була спричинена позивачу ОСОБА_1 у результаті подій, що мали місце 11 квітня 2023 року, завдана саме з вини відповідача ОСОБА_2 внаслідок його протиправних дій.

Згідно заявлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 237 096 грн.

На думку суду, такий розмір моральної шкоди є надто завищений та не відповідає принципам розумності та справедливості.

При цьому суд виходить з того, що позивачем не надано достатніх доказів, що заподіяння йому тілесних ушкоджень та перенесені з цього приводу моральні страждання призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, замиканні від оточуючих, обмеження соціального функціонування та обумовило несприятливі зміни фізичної та психоемоційної сфер особистості.

Матеріали справи не містять доказів настання тяжких наслідків, завданих позивачу ОСОБА_1 внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень, необхідності постійного відвідування психолога для підняття самооцінки чи повернення впевненості у собі, лікування депресії, стресу чи порушення сну.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із принципів розумності та справедливості, враховує характер вчиненого правопорушення, його тяжкість та наслідки, ступінь вини відповідача, його поведінку та відношення до вчиненого, характер та обсяг душевних страждань позивача, у зв`язку із чим, вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Саме такий розмір, на думку суду, є достатнім для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Таким чином. суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись. ст.3,23,1167 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141,197, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 10 000 (десять тисяч)грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 100 (сто)грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич