СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5578/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Бабич Н.Д.,

при секретарі Стеблецькому В.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 р. до суду надійшов вказаний позов.

Ухвалою суду від 25.10.2023 р. у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду не сплачено судовий збір за вимогами майнового характеру.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, в позовній заяві позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, мотивуючи тим, що майновий стан позивача не дозволяє сплатити судовий збір

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік", встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня 2023 року - 2 684,00 грн.

Статтею 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є : а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами від 25.09.2015 року) роз`яснено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем на підтвердження тієї обставини, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством розмірі, не надано жодних належних доказів, що унеможливлює з`ясування його фінансового становища. Посилання на те, що його рахунки заблоковані не може свідчити про важкий матеріальний стан, а свідчить про наявність у нього ряду відкритих виконавчих проваджень, в межах яких накладено арешт. Позивачем не надано довідки про взяття його на реєстрацію в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.

Оскільки позивачем не надано суду в повному обсязі належних та допустимих доказів про розмір річного доходу, саме як фізичної особи за попередній календарний рік, відносно себе та своєї родини, що підтверджувало б скрутне матеріальне становище, суддя позбавлений можливості перевірити майновий стан позивача та вирішити питання щодо звільнення останньої від сплати судового збору.

Тим більше, позивач має працездатний вік і можливість отримувати заробіток. Підстави неотримання позивачем доходів ним не викладено (стан здоров`я, догляд за особою, яка перебуває в безпорадному стані, інвалідом тощо).

Заява про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованою, адже сплата судового збору за подачу позову передбачена чинним законодавством, наявні матеріали поданого позову не свідчать про скрутне матеріальне становище позивача, як і не містять матеріали справи, що матеріальне становище позивача зміниться, до ухвалення рішення суду.

Окрім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимоги щодо сплати судового збору не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Ціна позову становить 11 540 000,00 грн., а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 13 420,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору, який підлягає сплаті позивачем за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у Святош.р-ні/Святош.р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37962074; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026009; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Реквізити для сплати судового збору зазначені також в електронній формі за адресою: https://sv.ki.court.gov.ua/sud2608/gromadyanam/tax/.

Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду доказу сплати судового збору.

Роз`яснити позивачу,що відповідно до п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,- відмовити

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків терміном у 10 днів з моменту отримання копії ухвали суду. Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду доказу сплати судового збору у спосіб подання відповідної заяви та долучення оригіналу квитанції через канцелярію суду, або направити засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк заява буде залишена без розгляду в порядку п. 8 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Бабич Н.Д.