Справа № 713/3264/23
Провадження №2/713/503/23
РІШЕННЯ

іменем України

27.11.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Козубовської-Кузик О.Д., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Вижницької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позиції позивачки.

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулась в суд із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Вижницької міської ради, Чернівецької області, де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як онуки та бабусі. Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063003, виданий Вижницькою районною державною адміністрацією 06.03.1997 року у землях селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без вчинення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області.

Свої вимоги обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, ОСОБА_3 , яка проживала і перебувала на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землях селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 1861,47 грн., що розташована за адресою: с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області. Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЧВ №0063166 втрачений.

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом прийняла спадщину, оскільки звернулася до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І., із заявою на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті бабусі, ОСОБА_3 .

Однак не дивлячись на те, що спадщину вона прийняла, спору відносно спадкового майна не має, нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 лютого 2020 року №87/02-31 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землях селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без вчинення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Іспас Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку із тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як ОСОБА_1 відповідно до ЦК УРСР 1963 року не є тією особою, яка б закликалася до кола спадкоємців та не надала доказів про факт родинних відносин.

Встановлення факту родинних відносин як онуки та бабусі необхідно щоб отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно відповіді на адвокатський запит №3-814 від 23.08.2023 року старостат сіл Іспас, Майдан Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області зазначив, що: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 являється рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно фактично вступила в управління та володінням спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується здійсненням поховання померлої бабусі, проведенням текучого ремонту житлового будинку, обробітком земельної ділянки. На момент смерті вони проживали разом однією сім`єю і вели спільне господарство. Інших спадкоємців які б мали право на обов`язкову частку за законом та за заповітом не має.

Заяви (клопотання) учасників справи.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В підготовче засідання представник відповідача Вижницької міської ради не з`явився, до початку розгляду справи від відповідача Вижницької міської ради, в суд поступила письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають.

В підготовче засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого 14 березня 2019 року.

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землях селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 1861,47 грн., що розташована за адресою: с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063003 від 06.03.1997 року.

З копії оголошення в газеті «Вижницькі обрії» від 05 жовтня 2023 року №40 (8615) вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ЧВ №0063166 втрачений.

На підтвердження позивачкою ОСОБА_1 позовних вимог про встановлення факту родинних відносин надано наступні докази:

Довідка Вижницької міської ради, Чернівецької області з даних якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 являється рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , дійсно фактично вступила в управління та володінням спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується здійсненням поховання померлої бабусі, проведенням текучого ремонту житлового будинку, обробітком земельної ділянки. На момент смерті вони проживали разом однією сім`єю і вели спільне господарство.

Копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , повторно виданого Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 27.10.2021 року з даних якого вбачається, що в графі батьки зазначено: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 .

Копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого повторно Вижницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вижницькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 27.10.2021 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_1 змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », у зв`язку з укладенням шлюбу.

Копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданого с.Іспас Вижницького району Чернівецької області, 02.11.1977 року з даних якого вбачається, що в графі мати зазначена ОСОБА_3 .

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як онуки та бабусі, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення факту родинних відносин необхідно позиваці для оформлення спадкових прав. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Згідно ст.524 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) "Спадкування здійснюється за законом і за заповітом".

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час спірних правовідносин, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) позивачка ОСОБА_1 , після смерті бабусі ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном, проживала разом з бабусею в одному будинку, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 надала докази того, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 , як члену колгоспу «ім.Шевченка» належала земельна частка (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З відповіді-листа Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №29-24-0.32-2966/2-23 від 11.10.2023 року вбачається, що відповідно до розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 21.02.1997 року №102 початкова вартість земельної частки (паю) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063003 селянської спілки ім. Шевченка, с. Іспас, Вижницького району Чернівецької області, площею 1,11 умовних кадастрових гектарів становить 1861,47 грн.

З матеріалів спадкової справи №33/2020 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що 25.02.2020 року ОСОБА_1 подала заяву до державного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Постановою державного нотаріуса Мицкан Ж.І. №87/02-31 від 25.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що складається із права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом у землях селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без вчинення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області, у зв`язку із тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як ОСОБА_1 відповідно до ЦК УРСР 1963 року не є тією особою, яка б закликалася до кола спадкоємців та не надала доказів про факт родинних відносин.

При зверненні з даним позовом до суду позивачка посилається на загальні вимоги щодо спадкування за законом.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до ст.152 ч.3 п. «а» Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (ст. 2 Указу).

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Оскільки ОСОБА_1 була членом колгоспу «ім.Шевченка», мала право на земельну частку (пай) у землі, посвідчене сертифікатом Серії ЧВ №0063166, державний акт на земельну ділянку не отримала, а право власності на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі Державного акта про право колективної власності на землю конкретному колгоспу, членом якого є певна особа, а тому на думку суду позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, має право на успадкування лише на те, що належало покійній ОСОБА_3 , а саме, права на земельну частку (Пай).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом не може зареєструвати право власності на спадкове майно.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст. 16, 392, 1258, 1261, 1265 ЦК України, ст.1-3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст.4, 13, ст.76, 77, 200, 206, 247, 258-265, 315, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як онуки та бабусі.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063003, виданий Вижницькою районною державною адміністрацією 06.03.1997 року у землях селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах без вчинення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Вижницька міська рада Вижницького району Чернівецької області, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 34, Вижницького району Чернівецької області, .

Третя особа:

Головне Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (58013, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 194-а, Код ).

Суддя Іван КИБИЧ