Справа № 541/4333/23
Провадження № 2-з/541/29/2023
У Х В А Л А

13 грудня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Третяка О. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВВС-Факторинг», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я. Ю., Київський обласний державний нотаріальний архів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за № 20959 від 26 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонової О. М., про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» заборгованості за виконавчим провадженням № 68387961, що здійснюється приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Я. В.

Вважає, що невжиття заходів по забезпеченню позову може призвести до неефективності захисту його прав та інтересів у випадку фактичного виконання напису або ж унеможливити їх відновлення, за захистом яких Коршак В. О. звернувся до суду.

На судовий розгляд заяви сторони не викликалися, оскільки, згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису необхідно зупинити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 157, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 26 листопада 2021 року № 20959, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВВС-Факторинг» заборгованості в розмірі 16390,00 грн., за виконавчим провадженням № 68387961, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніни Вікторівни.

Копії даної ухвали направити сторонам до відома, та приватному виконавцю Виконавчого округу Полтавської області Лавріненко Яніні Вікторівні для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг, що не перешкоджає зверненню ухвали до негайного виконання.

Суддя: О. Г. Третяк