ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Суми

Справа №587/1974/23

Номер провадження 22-ц/816/1713/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка Андрія В`ячеславовича

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 21 серпня 2023 року про зупинення провадження у справі, у складі судді Черних О.М., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

02 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 21 серпня 2023 року надано сторонам строк для примирення до 21 лютого 2024 року, зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мірошниченко А.В., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що у позові ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання про встановлення строку для примирення подружжя у разі його подання відповідачем, оскільки спроби примирення у минулому не принесли жодних результатів.

Клопотання про надання строку для примирення необґрунтоване ніякими доказами, при його вирішенні суд врахував лише бажання відповідача на збереження шлюбу і встановлюючи максимально можливий строк для примирення сторін, жодним чином не взяв до уваги думку позивача, яка категорично проти примирення. Вважає, що наявність малолітньої дитини не є беззаперечною підставою для встановлення максимального строку для примирення подружжя.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала щодо зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення мотивована тим, що з метою збереження сім`ї сторонам необхідно надати строк для примирення.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 02 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 11 травня 2019 року Сумським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 79 (а.с. 4).

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Таким чином, врахувавши позицію відповідача про бажання зберегти шлюб, наявність у сторін малолітньої дитини, ураховуючи її інтереси, суд обґрунтовано вжив заходів для примирення та надав сторонам строк для примирення в межах строку, визначеного ч. 7 ст. 240 ЦПК України, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України правильно зупинив провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка А.В. про протилежне висновку суду не спростовують.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції були додержані норми процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367- 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мірошниченка Андрія В`ячеславовича залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 21 серпня 2023 року в частині зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина