ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/993/23

Головуючий у першій інстанції Смаль І. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1102/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

учасники справи:

позивач: заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в

інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України,

Чернігівської міської ради

відповідач: ОСОБА_1

третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Чернігівська міська лікарня №2 Чернігівської міської ради

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області у складі судді Смаль І.А. від 04 липня 2023 року, місце постановлення ухвали смт Сосниця, у справі за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 8 960 грн. 90 коп., та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 1 414 грн. 14 коп.

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 23.06.2023 року позовна заява заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, була залишена без руху, у зв`язку із несплатою позивачем судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 684 грн. При цьому, позивачу було надано строк для усунення вказаного недоліку у визначений судом строк, та роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення без руху позовної заяви.

Оскаржуваною ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 04.07.2023 року позовну заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, було визнано неподаною та повернуто позивачу, на підставі приписів статті 185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури просить скасувати ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 04.07.2023 року, і направити справу для розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 04.07.2023 року підлягає скасуванню, оскільки вона є незаконною, необґрунтованою, її висновки не відповідають обставинам справи, нормам процесуального права. Апелянт зазначає, що підставою для повернення поданого прокурором позову суд першої інстанції вказав невиконання вимог ухвали суду першої інстанції від 23.06.2023 року щодо сплати судового збору за подання прокурором позовної заяви до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доводи апеляційної скарги стверджують, що на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позову прокурора без руху до суду першої інстанції було направлено у визначений судом строк письмові пояснення від 26.06.2023 року, із зазначенням підстав звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Апелянт вказує, що на електронну адресу суду першої інстанції було направлено 26.06.2023 року сканкопію вищевказаних пояснень, але суд першої інстанції вказані документи не прийняв до уваги, та визнав позов прокурора неподаним і повернув. За доводами апелянта, є помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність проводити сплату судового збору прокурором при поданні даного позову, оскільки прокурор звільняється від сплати судового збору у справі, де предметом позову є шкода, завдана державі внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. Із посиланням на п.6 статті 5 Закону України Про судовий збір, статтю 1206 ЦК України, апелянт вказує, що позивач звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях у справах про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч.2 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради на ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 04.07.2023 року у справі за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, учасники даної справи обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, у травні 2023 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 8 960 грн. 90 коп., та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , в сумі 1 414 грн. 14 коп.

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 23.06.2023 року дана позовна заява була залишена без руху, у зв`язку із несплатою за її подання судового збору у розмірі 2 684 грн. При цьому, судом першої інстанції було надано позивачу п`ятиденний строк, з дня вручення копії даної ухвали для усунення вказаного недоліку. Як вбачається із тексту даної ухвали суду першої інстанції від 23.06.2023 року, залишаючи позовну заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури без руху, суд першої інстанції вказав, що посилання представника органу прокуратури на п.6 статті 5 Закону України Про судовий збір, як на підставу для звільнення від оплати судового збору, не звільняє від оплати судового збору за даним позовом, у контексті наведених у позовній заяві обставин. Суд першої інстанції зазначив, що предметом заявлених позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. При цьому, з матеріалів справи встановлено, що позивачам - юридичним особам не завдано збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки потерпілим в даному випадку є ОСОБА_2 , а не позивачі, які витратили кошти на її лікування. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що, позивачі, в інтересах яких прокуратурою заявлено позов, не відносяться до жодної категорії осіб, які згідно зі статтею 5 Закону України Про судовий збір звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи. При цьому, суд першої інстанції послався на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.01.2019 року в справі № 462/375/17.

На виконання вимог ухвали Сосницького районного суду Чернігівської області від 23.06.2023 року про залишення заяви заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури без руху, заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури було подано пояснення, в якому вказано, що відповідно до п.6 статті 5 Закону України Про судовий збір, статті 1206 ЦК України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях, у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення.

Ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 27.06.2023 року дані пояснення позивача, які надійшли на електронну пошту суду 27.06.2023 року, було повернуто заступнику керівника Чернігівської окружної прокуратури, без розгляду, у зв`язку з тим, що їх було подано в електронній формі без накладення електронного цифрового підпису, а тому вони вважаються такими, що не підписані особою, яка їх подала (а.с.55-56).

Оскаржуваною ухвалою Сосницького районного суду Чернігівської області від 04.07.2023 року позовну заяву заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнано неподаною, і повернуто позивачу, на підставі приписів статті 185 ЦПК України. Судом роз`яснено позивачу, що він має право звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 04.07.2023 року, ухвалою суду від 23.06.2023 року позивачу був наданий строк для виправлення недоліків (сплати судового збору), протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали, заяву було залишено без руху. З довідки про доставку електронного листа вбачається, що за вказаною в позовній заяві електронною адресою 23.06.2023 року, позивачем була отримана вказана ухвала про залишення без руху. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуті не були. Зважаючи на те, що до встановленого строку недоліки позивачем усунуто не було, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 04.07.2023 року не узгоджується із нормами процесуального права, не можуть бути підставою для її скасування, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Апелянт зазначає, що підставою для повернення поданого прокурором позову суд першої інстанції вказав невиконання вимог ухвали суду першої інстанції від 23.06.2023 року щодо сплати судового збору за подання прокурором позовної заяви до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доводи апеляційної скарги стверджують, що на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позову прокурора без руху до суду першої інстанції було направлено у визначений судом строк письмові пояснення від 26.06.2023 року, із зазначенням підстав звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Апелянт вказує, що на електронну адресу суду першої інстанції було направлено 26.06.2023 року сканкопію вищевказаних пояснень, але суд першої інстанції вказані документи не прийняв до уваги, та визнав позов прокурора неподаним і повернув. За доводами апелянта, є помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність проводити сплату судового збору прокурором при поданні даного позову, оскільки прокурор звільняється від сплати судового збору у справі, де предметом позову є шкода, завдана державі внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення. Із посиланням на п.6 статті 5 Закону України Про судовий збір, статтю 1206 ЦК України, апелянт вказує, що позивач звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях у справах про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 17.01.2019 року у справі №462/375/17, провадження № 61-11623св18.

Як зазначив Верховний Суд в даній постанові: ...За змістом пунктів 2, 6 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах: про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вказана засада забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі.

Позивач просив стягнути витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 5 403,51 грн.

Однак з матеріалів справи встановлено, що позивачу - юридичній особі не завдано збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки потерпілим в даному випадку є ОСОБА 5, а не позивач, який витратив кошти на його лікування.

Отже, Львівська міська рада,в інтересах якої прокуратурою заявлено позов, не відноситься до жодної категорії осіб, що згідно зі статтею 5 Закону України Про судовий збір звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що заявник не виконав передбаченого законом обов`язку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а тому обґрунтовано її повернув.

Приймаючи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 04.07.2023 року щодо наявності правових підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у зв`язку із несплатою судового збору за її подання у визначеному Законом розмірі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що посилання позивача п.6 статті 5 Закону України Про судовий збір, як на підставу для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, не можуть бути підставою для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову, у контексті наведених у позовній заяві обставин. Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що предметом заявлених позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. При цьому, із матеріалів справи встановлено, що позивачам - юридичним особам не завдано збитків внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки потерпілою в даному випадку є ОСОБА_2 , а не позивачі, які витратили кошти на її лікування. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що, позивачі, в інтересах яких прокуратурою заявлено позов, не відносяться до жодної категорії осіб, які згідно із статтею 5 Закону України Про судовий збір звільняються від сплати судового збору за подання позовної заяви. При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 17.01.2019 року в справі № 462/375/17.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 04.07.2023 року, постановленої на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, та на основі з`ясованих, документально підтверджених обставин справи, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради - залишити без задоволення, а ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 04.07.2023 року, залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 липня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 04.12.2023 року.

Головуючий: Судді: