Справа № 571/696/23
Провадження № 2/571/151/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 листопада 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовною заявою про поділ майна.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 31 серпня 2002 року з відповідачем зареєстрували шлюб, рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2021 року у справі №571/1454/21 шлюб розірвано.

В шлюбі ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Житловий будинок має загальну площу 64,4 кв.м. та житлову площу 38,3 кв.м. До його складу входять: А1 житловий будинок, а прибудова, а1 вхідний ганок, Б баня, В гараж, Д сарай, З колодязь, Е вбиральня, №1 огорожа, №2 огорожа. Покупцем в договорі купівлі- продажу за домовленістю подружжя було зазначено відповідача.

Вищезазначений жиловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0815 га по АДРЕСА_1 , що має кадастровий номер :01:001:0613 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, право власності на яку було набуте відповідачем внаслідок безоплатної її передачі 22.04.2008 на підставі рішення Рокитнівської селищної ради №435.

Відповідач не заперечує, що вказане майно є спільною власністю та спочатку погоджувався вирішити питання поділу в досудовому порядку. З вказаною метою позивач двічі замовляла і оплачувала оцінку спільного майна, однак відповідач ухиляється від вирішення питання поділу.

Відсутність визначення частки у праві спільної власності ставить позивача в залежне становище від відповідача та позбавляє можливості реалізувати право на розпорядження своєю часткою у майні, що є об`єктом спільної власності. Також відсутність у позивача правовстановлюючого документа на нерухомість перешкоджає самостійному прийнятті участі в цивільно - правових відносинах.

В зв`язку з вказаними обставинами вона змушена звернутися до суду за вирішенням вказаного питання.

На підставі вищевикладеного вважає, що частки сторін в спільному майні є рівними, тобто кожному з них належить по 1/2 частці житлового будинку та 1/2 частці земельної ділянки.

Крім того заначає, що рішенням Рокитнівської селищної ради від 09.09.2022 №2917 АДРЕСА_1 перейменована на Каштанову, що підтверджує копією рішення.

Посилаючись на норми статтей 69,70 СК України, просила провести поділ набутого під час шлюбу нерухомого майна між позивачем та відповідачем, визнавши за Позивачем право власності на :

-1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Житловий будинок має загальну площу 64,4 кв.м., житлову площу 38,3 кв.м. та складається з: А1 житловий будинок, а прибудова, а1 вхідний ганок, Б баня, В гараж, Д сарай, З колодязь, Е вбиральня, №1 огорожа, №2 огорожа;

-1/2 частку земельної ділянки площею 0,0815 га по АДРЕСА_1 , що має кадастровий номер :01:001:0613 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Припинити право власності відповідача на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0815 га по АДРЕСА_1 , що має кадастровий номер :01:001:0613 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився та не скористався своїм правом не подав відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21 червня 2023 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до судового розляду.

В судове засідання позивач не з`явилася. Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Повідомив, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України заявляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі будуть надані докази понесених позивачем витрат, у зв`язку з розглядом справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2002 року, шлюб розірвано рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 28.12.2021 року (а.с. 11).

За час перебування в шлюбі сторонами на підставі договору купівлі-продажу придбано спірний житловий будинок.

Так, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного в смт.Рокитне 17 грудня 2002 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , діючи від себе особисто та від імені неповнолітніх: ОСОБА_6 , 1990 р.н. та ОСОБА_7 , 1987 р.н. здійснили продаж ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Будинок цегляний, житловою площею 37,8 кв.м. та загальною площею 64,4 кв.м.. Договір посвідчений державним нотаріусом Рокитнівської державної нотаріальної контори Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №2873 (а.с.13).

Згідно технічного паспорта від 18.01.2022, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_2 (а.с.15-17).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №888276, ОСОБА_2 на підставі рішення Рокитнівської селищної ради від 22 квітня 2008 року №435 виділено у власність земельну ділянку площею 0,0815 га, яка розташотавана: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.14).

Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,0815 га кадастровий номер №:01:001:0613 від 31.10.2022 року, ринкова вартість земельної ділянки без ПДВ складає 14 148,00 грн.. Ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований на земельній ділянці площею 0,0815 га кадастровий №:01:001:0613 за адресою: АДРЕСА_1 , 166 538,00 гривень (а.с.18-19).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України.

За вказаних обставин, до правовідносин щодо правового режиму спірного житлового будинку необхідно застосовувати норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України), оскільки СК України введений в дію 01 січня 2004 року і зворотньої сили немає, а спірний будинок придбаний 17 грудня 2002 року.

Відповідно до ст.22 КпШС України, який був чинним на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Аналогічні положення містять статті 60,70 СК України.

Частиною 1 статті 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону також свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі N 404/1515/16-ц, а також у постанові Великої Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження N 14-325цс18), від 08 грудня 2021 року у справі N 369/10153/16-ц (провадження N 61-4121св21).

Зі змісту п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Отже, придбаний сторонами під час шлюбу житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 та земельна ділянка, право власності на яку набув відповідач під час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Рокитнівської селищної ради від 09.09.2022 №2917 вулиця Піонерська в смт.Рокитне перейменована на вулицю Каштанова (а.с.20).

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (стаття 70 СК України).

Частиною 1 ст.69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Оскільки судом не встановлено наявності шлюбного договору між позивачем та відповідачем або інших домовленостей щодо об`єкту права спільної сумісної власності, то частки майна подружжя щодо даного спору є рівними, а отже кожному з них належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, які знаходяться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників.

Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

29 листопада 2023 року представником позивача подано заяву у порядку ч.8 ст.141 ЦПК України якою повідомлено, що позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі будуть подані докази понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи витрат (а.с.44).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1665,38 гривень.

Керуючись ст. ст. 264, 265,280,354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , загальною площею 64,4 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. та складається з: А1-житловий будинок, а-прибудова, а1 вхідний ганок, Б баня, В гараж, Д сарай, З колодязь, Е вбиральня, №1 огорожа, №2 - огорожа.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0815 га по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:001:0613 та цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0815 га по АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :01:001:0613 та цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1665 (одна тисяча шістсот шістдесят п`ять) гривень 38 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Рівненського апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя А.Ф.Комзюк