КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. у справі за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», подану представником Волковою Людмилою Миколаївною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Креді Агріколь Банк» - Волкова Л.М. подала апеляційну скаргу 23 травня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2023 року справу було призначено до судового розгляду на 20 вересня 2023 року.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 20 вересня 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку із перебування судді Кашперської Т.Ц. у відрядженні. Наступне слухання справи призначено на 08 листопада 2023 року.

Відповідно до протоколу судового засідання від 08 листопада 2023 року розгляд справи було відкладено на 13 грудня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3. відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. визнано необґрунтованою.

21 листопада 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заяви від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

Вказана заява обґрунтована тим, що 14 листопада 2023 року представником позивача було подано скаргу щодо дисциплінарного проступку судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 до Вищої ради правосуддя. З огляду на такі обставини, зважаючи на те, що дії представника позивача можуть мати негативні наслідки для судді доповідача ОСОБА_3., то суддя Київського апеляційного суду, на думку представника ОСОБА_2 , має негативне та упереджене ставлення до позивача.

Таким чином, при розгляді справи суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_3., стороні позивача не може бути гарантовано рівність сторін перед судом й у позивача існують об`єктивні побоювання, що суддя не зможе розглядати справу неупереджено.

Вказані побоювання представник ОСОБА_2. обґрунтовує тим, що суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_3. заявив самовідвід з абсолютно аналогічних підстав у справі №369/4451/20, де було задоволено заяву судді-доповідача ОСОБА_3. про самовідвід з підстав подання стороною справи скарги до ВРП.

Враховуючи зазначені обставини, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зауважує, що не довіряє складу суду та має законні сумніви стосовно неупередженості складу суду, а тому просить відвести колегію суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. від розгляду справи №761/36070/21 за апеляційною скаргою АТ «Креді Агріколь Банк», подану представником Волковою Л.М., на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Положеннями ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, перелік підстав для відводу чітко визначений законом.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто, має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Водночас, як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є не об`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Наведене свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Апеляційний суд вважає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто, в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. апеляційний суд приймає до уваги те, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтована тим, що в іншій справі №369/4451/20 було задоволено заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3. з підстав подання стороною справи скарги до ВРП.

Однак, апеляційний суд враховує, що посилання представника позивача на вказані обставини не є релевантним, оскільки обставини справи №369/4451/20 відрізняються від обставин даної справи й не можуть слугувати правовою підставою для задоволення поданої заяви про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

Інші заявлені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обставини для відводу колегії суддів не є підставою для такого відводу, передбаченою ст. 36, 38 ЦПК України.

У заяві про відвід не наведено фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їх упередженість чи необ`єктивність у цій справі.

Отже, доводи, якими представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 мотивує свою заяву про відвід, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів Київського апеляційного суду ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Аргументи, на які посилається представник ОСОБА_2 у заяві про відвід, не є підставами для висновку, що судді, визначені для розгляду цієї справи, проявили упередженість при її розгляді. При цьому, доводи заявника щодо відводу колегії суддів ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин.

Враховуючи зазначені норми закону, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про відвід не може бути визнана обґрунтованою.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. визнати необґрунтованою.

Справу передати для вирішення заяви про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі ОСОБА_3., Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О. у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв