Справа № 464/940/23
пр.№ 2/464/663/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.,

секретаря судового засідання Ліщук Ю.П.,

з участю: представника позивача Приступи Л.Л. ,

представника відповідача Голошви Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ПЗУ Україна»про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування в розмірі 62 249,62 грн., судових витрат, які складаються судового збору в розмірі 1073,60 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. та витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертної в розмірі 5000 грн.

Мотивує позов тим, що 25.08.2022 по вулиці Зелена, 301 у місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_3 , який керував колісним транспортним засобом марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 та позивача, який керував колісним транспортним засобом марки «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 07.09.2022 у справі №464/3893/22 ОСОБА_3 визнано винним у вказаному вище ДТП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП перед іншими учасниками дорожнього руху застрахована відповідно до полісу страхування цивільної відповідальності ЕР № 209461480 від 27.06.2022, виданого відповідачем - страховою компанією ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». У зв`язку із настанням страхового випадку, з дотриманням норм, що визначені у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання страхового відшкодування, позивач, як власник пошкодженого автомобіля звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховиком заведено відповідну страхову справу за № 26759. За результатами врегулювання вказаної страхової справи, відповідач здійснив виплату позивачу коштів в розмірі 43 195,63 грн. За договором страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.Після отримання страхового відшкодування, позивачу стало зрозуміло, що коштів, які отримані від страховика у якості страхового відшкодування абсолютно недостатньо для проведення повноцінного ремонту автомобіля. Тому позивач звернувся до судового експерта Галамай Б.І. для проведення транспортно-товарознавчої експертизи пошкодженого автомобіля. Згідно із висновку №165 від 19.12.2022 вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 становить 105445,05 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не у повній мірі виконано свої обов`язки, що покладені на страховика чинним законодавством України, позивач не може в повній мірі покрити витрати по ремонту свого автомобіля. Тому, на думку позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця в розмірі 62 249,62 гривень (105445,25 - 43195,63 = 62249,62) як недоплачене страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілого. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.02.2023 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від представника відповідача ОСОБА_4 20.03.2023 через систему «Електронний суд» надійшов до суду відзив на позовну заяву. Вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Вказує на те, що висновок експертизи, наданий потерпілим, виготовлений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є неналежним та недопустимим доказом у справі. Вважає, що оцінку, які провів представник відповідача є належним та правильним. Заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи та витрат на правову допомогу. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Одночасно з відзивом подала клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою від 24.03.2023 призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження на час проведення експертизи.

02.08.2023 на адресу суду надійшов з Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру висновок судової автотоварознавчої експертизи за № СЕ-19/114-23/6530-АВ від 19.07.2023.

Ухвалою від 06.09.2023 поновлено провадження по справі.

Від представника відповідача Голошви Г.В. через систему «Електронний суд» 02.11.2023 надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Приступа Л.Л., який діє на підставі ордеру серії ВС № 1186304 надав пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Надав детальний опис виконаних робіт по наданню правничої допомоги та судових витрат.

В судовому засіданні в режимі відеоконференці представник відповідача Голошва Г.В., яка діє на підставі довіреності, заперечила проти позову, підтримує викладене у відзиві на позовну заяву. Крім цього, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є не співмірним до витраченого часу та виконанню робіт адвокатом позивача, тому підлягає зменшенню і розподілу між сторонами.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судом встановлено, що 25.08.2022 по вулиці Зелена, 301 у місті Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_3 , який керував колісним транспортним засобом марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , який керував колісним транспортним засобом марки «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 .

З копії постанови Сихівського районного суду м.Львова від 07.09.2022 у справі №464/3893/22 вбачається, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.7).

Отже, факт вини ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і його вина не підлягає доказуванню.

З`ясовано і не оспорюється сторонами, що на момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна», поліс страхування цивільної відповідальності ЕР № 209461480 від 27.06.2022. За договором страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 260 000 грн., ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить - 130 000 грн., розмір франшизи - 0,00 грн.(а.с.8).

18 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» із повідомленням про ДТП та із заявою про страхове відшкодування. (а.с.10)

24 жовтня 2022 року оцінювач здійснив огляд транспортного засобу позивача «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 .

З`ясовано, що ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» визначило розмір страхового відшкодування на підставі звіту № 22665 про оцінку автомобіля «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.67-69), страхового акту № 22665/1 (а.с.70), розпорядження № 22665/1/1 (а.с.70), такий становитьу сумі 43245,63 грн.

Згідно страхового акту №22665/1 розмір страхового відшкодування становить 43245,63 (а. с.70). Вказаний розмір страхового відшкодування перерахований ОСОБА_5 29 листопада 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №00085997 (а.с.72).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1. статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 розроблена згідно із Законами України «Про судову експертизу», «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна (пункт 1.1.)

Згідно з пунктом 1.3. вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Методика застосовується, зокрема, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (підпункт «д» та «е» пункту 1.4.).

Абзацом дев`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2019 року у справі №522/1597/15-ц (провадження № 61-12079ск18) дійшов висновку, що «Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (виконавець - оцінювач транспортних засобів) або автотоварознавчого дослідження (виконавець - судовий автотоварознавець) відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», в якій сказано, що Проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках. Таким чином, аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для стягнення з винуватця ДТП вартості збитків є наявність вини такої особи у скоєнні ДТП та оцінка розміру завданої шкоди у відповідності до Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні».

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (див. постанову Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 461/2217/19).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (стаття 89 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.

Убачається, що страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 43195,63 грн. (а.с.72). Позивач, обґрунтовуючи свою вимогу про стягнення з відповідача недоплаченого страхового відшкодування, посилається на висновок експерта від 12 грудня 2022 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 105445,05 грн., тому просить стягнути різницю між вартістю матеріального збитку, що встановлений судовою експертизою та вже виплаченим страховим відшкодуванням.

19 липня 2023 року за клопотанням представника відповідача судовим експертом Львівського НДЕКЦ Яровим О.Д. складено висновок №СЕ-19/114-23/6530-АВ, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на 25.08.2022, становить 94 650,89 грн. без ПДВ (а.с.90-102). Будь-яких доказів на його спростування відповідач не подав. Судова експертиза проведена судовим експертом Яровим О.Д.., який є фахівцем у відповідній галузі знань, попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, з використанням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка застосовується, в тому числі, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження транспортного засобу.

Доводи представника відповідача про наявність у висновку експерта даних про елементи, які не були зафіксовані під час огляду КТЗ (облицювання буксирної провушини задньої, кріплення нижнє ліве, переднє праве бампера заднього, накладка нижня бампера заднього, глушник) не заслуговують на увагу суду.

Як встановлено судом, в даній справі розмір відшкодування між позивачем і страховиком не погоджувався, тому на виконання вимог ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата відшкодування повинна здійснюватися виключно на підставі незалежної оцінки або експертизи. Отже, різниця між виплаченою та не виплаченою сумою страхового відшкодування становить 94 650,89 грн. (вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу без ПДВ) - 43195,63 грн. (сума страхового відшкодування, отримана позивачам) = 51455,26 грн., що і підлягає стягненню. При обрахунку різниці недоплаченого страхового відшкодування суд бере до уваги висновок експерта від 19.07.2023, яким визначена вартість матеріального збитку станом на 25.08.2022.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Задовольняючи частково позов, згідно п.п.1, 2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До позовної заяви додано ордер договір про надання правничої допомоги № ВС № 1186304, договір про надання правової допомоги № 02-01-23, квитанцію про сплату коштів у розмірі 8000 грн. за надання правничої допомоги.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу,враховуючи клопотання сторони відповідача про зменшення таких витрат, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, витрати, понесені на оплату професійної правничої допомоги слід зменшити з 8000 грн. до 6000 грн.

Крім цього, понесені позивачем витрати, пов`язані з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 5000 грн. підлягають стягненню з відповідача (квитанція №Р24А605298700D88911 від 15.12.2022).

Задовольняючи позов частково, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір підлягає відшкодуванню в розмірі 82,6 % від заявлених вимог, що становить 887,40 грн.

На підставі ст.11, 22, 625, 1166, 1187 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПЗУ Україна" на користь ОСОБА_2 недоплачене страхове відшкодування в розмірі 51455 (п`ятдесят одну тисячу чотириста п`ятдесят п`ять) грн. 26 коп., витрати на проведення експертизи в розмірі 5000 грн., судові витрати в розмірі 887,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "ПЗУ Україна", місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 40, .

Повний текст рішення складено 01.12.2023.

Суддя О.Ю.Горбань