Справа № 591/1991/22
Провадження № 2/591/1624/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Сидоренко А.П.
з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в загальному позовному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що з 04 жовтня 1997 року по 02 листопада 2021 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 .
Ще до укладення шлюбу позивачу у спадок залишилась 1/2 частина двокімнатної квартири від його батьків, згодом він її розміняв і купив однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 .
Згодом, будучи вже в шлюбі, вони продали цю квартиру та купили 1/2 частину будинку на АДРЕСА_2 . В цьому будинку виросли його доньки, і вони всією сім`єю, до 2019 року, проживали в ньому разом.
Зазначає, що на сьогоднішній день він не має можливості користуватися спільним майном, бо відповідачка впевнена, якщо квартира зареєстрована на неї, то вона має повне право її продати, не впускати його до цієї квартири та загрожувати йому виселити з даної квартири.
Посилаючись на зазначені обставини, просить суд постановити рішення, яким визнати спільною сумісною власністю сторін двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_6 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 червня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. В порядку забезпечення позову накладено арешт на двокімнатну квартиру загальною площею 41, 0 м.кв., житловою площею 29,9 м.кв., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 (а.с.33-34).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків. 17 червня 2022 року від представника позивача надійшли документи на виконання ухвали суду від 02 червня 2022 року.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13 вересня 2022 року, о 13 год. 00 хв.
13 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 03 листопада 2022 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачки, відсутністю відомостей про її належне сповіщення про дату та час судового розгляду справи.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу до судового розгляду на 11 січня 2023 року, 13 год. 30 хв.
У зазначене судове засідання позивач не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не надіслала.
Зі згоди позивача, викладеної в його письмовій заяві його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.
Під час судового розгляду встановлено, що 04 жовтня 1997 року сторони уклали шлюб, який було розірвано 02 листопада 2021 року, що підтверджується копією рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 листопада 2021 року (а.с. 6,9).
З договору купівлі-продажу квартири від 09 липня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Борох Л.В. вбачається, що ОСОБА_2 придбала квартиру за адресою АДРЕСА_5 (а.с. 11-14).
Відповідно до ч. 1 ст .60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, а також постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 1316/3987/12-ц.
Згідно ст.ст. 68, 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Під час судового розгляду встановлено, що придбання квартири АДРЕСА_6 подружжя ОСОБА_3 здійснили в період їх спільного проживання, що не спростовано відповідачкою, а тому вказане житлове приміщення належить сторонам на праві спільної сумісної власності.
З огляду на вказане суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на Ѕ частину житлового приміщення квартири АДРЕСА_6 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2556 грн. 20 коп. (2060,00+496,20)
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 2556 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя А.П.Сидоренко