Провадження № 2/185/4081/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Павлоградської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0793 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Позиція позивача

Позивачка посилається на те, що спірна земельна ділянка належить ОСОБА_2 , яка померла у 2013 році. На земельній ділянці розташований жилий будинок, право власності на який перейшло від ОСОБА_2 до ОСОБА_3 на підставі договору міни від 02 червня 2003 року. Однак договору стосовно відчуження приватизованої земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок, не укладалося і право власності на цю земельну ділянку не перейшло до нового власника будинку ОСОБА_3 .

На теперішній час жилий будинок, розташований на спірній земельній ділянці, належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2017 року.

Постановою приватного нотаріуса позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії реєстрації за ОСОБА_1 як за власницею жилого будинку АДРЕСА_1 права власності на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою та наданою для обслуговування зазначеного жилого будинку.

За загальним правилом, визначеним статтею 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщений на земельній ділянці, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника до набувача без зміни її цільового призначення.

Тому позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0793 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 з подальшою реєстрацією права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рух по справі

Ухвалою від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, витребувано у Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (за наявності) або інформаційну довідку про відсутність заведеної спадкової справи.

01 грудня 2023 року надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 74800293 від 18 листопада 2023 року разом з повідомленням Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позиція відповідача

Відзиву на позов не подано, однак надійшла заява про те, що Павлоградська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0793 га за адресою АДРЕСА_1 , оскільки згідно з частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта.

Оскільки відповідачем позовні вимоги фактично визнаються, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого 14 січня 2002 року, земельна ділянка площею 0,0793 га, розташована за адресою АДРЕСА_1 , призначена для обслуговування житлового будинку, належить ОСОБА_2 . (а.с.8)

Копія державного акту на право приватної власності на землю та інші матеріали справи не містять відомостей про присвоєння цій земельній ділянці кадастрового номера.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкової справи після її смерті не заведено. (а.с.10)

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 жовтня 2017 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. (а.с.17-19)

Зазначеним свідоцтвом підтверджується, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , належав померлому ОСОБА_3 на підставі договору міни, посвідченого 02 червня 2003 року за № 943 приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Гущиною О.І.

Постановою приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Гущиної О.І. від 27 липня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії відчуженні приватизованої земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та реєстрації її права на цю земельну ділянку. (а.с.11)

Приватним нотаріусом Гущиною О.І. зазначено у постанові, що згідно документів, які зберігаються в її архіві (справа № 2-01 за 2003 рік), нею дійсно був посвідчений договір міни житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якого була ОСОБА_4 , на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , власником якої був ОСОБА_3 . У результаті вчиненого договору міни власником житлового будинку АДРЕСА_1 став ОСОБА_3 . При посвідченні зазначеного договору міни ОСОБА_5 як власницею будинку не був наданий нотаріусу державний акт на земельну ділянку для обслуговування цього будинку, не було повідомлено нотаріусу про те, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 є приватизованою і щодо неї видано державний акт. В правовстановлюючих документах щодо будинку не було відомостей про приватизовану земельну ділянку, окрім площі. Тому договору про відчуження приватизованої земельної ділянки між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не відбулось, право власності на земельну ділянку на момент посвідчення договору міни до ОСОБА_3 на перейшло та не було зареєстроване належним чином і відповідно не перейшло до ОСОБА_1 як спадкоємиці за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 належав на праві власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та приватизована земельна ділянка, призначена для обслуговування цього житлового будинку, розташована за цією ж адресою.

За життя ОСОБА_5 було відчужено належний їй житловий будинок на підставі договору міни від 02 червня 2003 року. Однак будь-якої угоди про відчуження приватизованої земельної ділянки, призначеної для обслуговування цього будинку, не було укладено.

Норми права, які застосував суд

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети, породжуючи правовий наслідок.

Правочин це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Станом на день вчинення правочину договору міни між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за умовами якого право власності на житловий будинок перейшло до ОСОБА_3 , тобто на 02 червня 2003 року, була чинною така редакція статті 377 Цивільного кодексу України: до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах,

встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Як зазначено у державному акті на право приватної власності на землю, виданому 14 січня 2002 року ОСОБА_2 , земельна ділянка площею 0,0793 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою АДРЕСА_1 , передана для обслуговування житлового будинку, тобто має відповідне цільове призначення.

Тому відповідно до положень статті 377 Цивільного кодексу України в редакції, що діяла станом на 02 червня 2003 року, до ОСОБА_3 , який придбав житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , перейшло право власності на приватизовану земельну ділянку, призначену для обслуговування цього житлового будинку.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 жовтня 2017 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , перейшло до ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України в редакції, чинній станом на 24 жовтня 2017 року, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином до ОСОБА_1 перейшло право власності на приватизовану земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 .

Тому позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачений судовий збір при зверненні до суду у розмірі 4760 грн відповідно до ціни позову, що підтверджується квитанцією. (а.с.1)

Обставини, які змусили позивачку звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку виникли не через неправомірні дії чи рішення відповідача - Павлоградської міської ради, а через те, що ОСОБА_4 при укладенні правочину щодо відчуження належного їй житлового будинку не повідомила нотаріуса про приватизацію нею земельної ділянки, призначеної для обслуговування цього будинку, внаслідок чого право власності на земельну ділянку не було переоформлено на нового власника житлового будинку.

Тому суд вважає за можливе не покладати судовий збір на відповідача.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0793 гектарів з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 ).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- АДРЕСА_3 , .

Суддя У.М. Болдирєва