Справа №278/4190/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участі секретаря судового засідання Карпішиної С.С., Савченко Т.В.,

представника позивача - адвоката Сиротюка Р.В.,

представника відповідача - адвоката Вірьовкіна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурвод» про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що вона та ОСОБА_2 є співзасновниками ТОВ «Бурвод» (у тексті також - Товариство), частка кожного у статутному капіталі складає 50%. Останнього 22.08.2016 року призначено на посаду директора ТОВ «Бурвод». Крім того, позивач та ТОВ «Бурвод» перебувають у трудових відносинах на підставі наказу №-к від 22.08.2016 року про призначення заступником директора за сумісництвом виконання обов`язків інженера-гідрогіолога. Наказом №10/к від 03.05.2022 року призупинено дію трудового договору із заступником директора ОСОБА_1 до припинення або скасування воєнного стану, мотивуючи дане рішення введенням воєнного стану, зменшенням кількості потенційних замовників, неможливістю забезпечити працівників роботою та виконанням такої роботи з посиланням на статтю 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». За змістом позову, між позивачем та директором ТОВ «Бурвод» ОСОБА_2 існує корпоративний конфлікт. Так, позивач, маючи інформацію про заінтересовані правочини директора щодо укладення договору оренди ТОВ «Бурвод» нежитлового приміщення з його донькою, подала претензію від 12.05.2022 року до директора ТОВ «Бурвод», вказуючи на дані обставини. Однак претензія була залишена без жодної відповіді зі сторони директора ТОВ «Бурвод». До того ж, 12.05.2022 року ОСОБА_1 направила повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства, на порядку денному включено пропозицію внесення до статуту товариства нових пунктів та положень, що мали на меті скорегувати спільну діяльність директора та його заступника, в тому числі і в умовах воєнного стану. Як і претензія, так і повідомлення про скликання загальних зборів проігноровано директором, фактично порушено право іншого співзасновника в управлінні товариством. На думку позивача, зважаючи на конфліктні відносини між заступником директора та директором ТОВ «Бурвод» можна зробити висновок, що призупинення трудового договору ОСОБА_1 викликане особистими інтересами директора ОСОБА_2 , яке має характер прихованого покарання для його заступника.

З огляду на викладене, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Бурвод» №10/к/тр про призупинення дії трудового договору від 03.05.2022 року з нею; зобов`язати ТОВ «Бурвод» поновити на роботу ОСОБА_1 на посаді заступника директора за сумісництвом виконання обов`язків інженера-гідрогіолога; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за вимушений прогул у розмірі 107 614,50 грн., а також судовий збір в сумі 3 223,34 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29.08.2023 року Татуйка Є. цивільну справу передано на розгляд за територіальною підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 02.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача ТОВ «Бурвод» - адвокатом Вірьовкіним О.І. надано відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. За словами представника, відповідно до наказу №10/к/тр від 03.05.2022 року відповідач (роботодавець) призупинив дію трудового договору з позивачем та про наявність даного наказу ОСОБА_1 було відомо 03.05.2022 року, оскільки наказ був їй вручений. Підставою призупинення дії договору було те, що товариство не працювало та у відповідача не було можливості забезпечити працівників роботою. При цьому позивач не зверталася до відповідача з проханням або/чи вимогою відновити дію трудового договору, тобто ОСОБА_1 не повідомляла роботодавця про наявність у неї можливості працювати. На переконання представника, позовна вимога про скасування наказу є безпідставною, оскільки відновлення дії трудового договору не потребує юридично значимої дії щодо скасування наказу про призупинення дії трудового договору. Також безпідставною є вимога щодо поновлення на роботі позивача, оскільки її не звільняли з роботи і відповідно відсутні підстави для виплати середнього заробітку за вимушений прогул. Щодо посилання позивача на наявність певних невирішених корпоративних конфліктів, то наявність (можливої на думку позивача суперечки між учасниками товариства) не може впливати на трудові відносини, які виникли між позивачем, як працівником, та відповідачем, як роботодавцем, оскільки учасники товариства не мають права впливати на адміністративно-господарське управління товариством. Адвокат зауважив, що посилання ОСОБА_1 на наявність конфліктних відносин між нею та директором відповідача як підставу призупинення трудового договору є безпідставним, оскільки діяльність товариства зупинена, а працівники відправлені у відпустку та в подальшому також наказами призупинені трудові відносини. На підприємстві залишився працювати на неповний робочий день лише директор та бухгалтер. Майновий стан підприємства не дозволяє забезпечувати роботою працівників і відповідно станом на день призупинення дії трудового договору та на сьогоднішній день відсутня можливість відновлення дії трудового договору з позивачем. Крім того, представник відповідача вважає вимогу щодо заявлених витрат на забезпечення професійної правничої допомоги в розмірі 100 000 грн. безпідставним та явно завищеним, а тому у випадку задоволення позовних вимог просить зменшити витрати (а.с. 51-52).

Окремо представником ТОВ «Бурвод» - адвокатом Вірьовкіним О.І. подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с. 59).

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначила, що відповідач посилається на те, що дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією, що виключає можливість надання та виконання роботи, при цьому жодного посилання на реальні обставини або докази, які ю могли підтвердити неможливість вести господарську діяльність через військову агресію рф не наводить, а вказує лише обставини як формальну підставу для призупинення дії трудового договору позивача. Для правомірного застосування положення статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» недостатньо лише дії режиму воєнного стану як єдиної вирішальної обставини для призупинення дії трудового договору, а потрібно мати реальні обставини, що унеможливлюють в будь-якій формі роботу суб`єкта господарської діяльності. Позивач вважає, що факт наявності триваючого воєнного стану на всій території України та постійно триваючі бойові дії поза межами Житомирської області не може бути самостійною та достатньою підставою для зупинення дії трудового договору. Також категорично не погоджується із доводами відповідача в частині того, що вона не зверталась до директора ТОВ «Бурвод» з проханням або вимогою відновити дію трудового договору. Позивач зверталася не лише до відповідача з вимогою про скасування оспорюваного наказу, а й до Управління держпраці у Житомирській області та до Державної служби з питань праці. У відповідь на скаргу Держпраці повідомило, що проведено інформаційно-роз`яснювальну роботу з директором ТОВ «Бурвод», посадовим особам товариства надані роз`яснення щодо ефективних засобів дотримання законодавства, запобігання можливим його порушенням, наголошено на неприпустимості порушень законодавства про працю та можливої відповідальності у разі його порушення. Додатково ОСОБА_1 закцентувала увагу на тому, що при призупиненні дії трудового договору із позивачем директор ТОВ «Бурвод» залишився виконувати свої обов`язки, не призупиняючи дію свого трудового договору, однак стосовно позивача вказані дії вчинив.

Представник позивача - адвокат Сиротюк Р.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідач призупинив дію не з усіма працівниками, продовжує виплачувати заробітну плату собі та бухгалтеру. ОСОБА_1 та директор є співзасновниками товариства, у них є корпоративний конфлікт і наказ про призупинення договору фактично є мірою покарання до позивача. Додатково зазначив, що за змістом п. 11 Перехідних положень ЦК України строки давності до спірних правовідносин не застосовуються, оспорювання наказу є триваючим порушенням і до вимог про скасування наказу строки не застосовуються. На запитання суду адвокат вказав, що Товариство займається бурінням свердловин на території області, де бойові дії не проводяться, при цьому ОСОБА_2 через ФОП своїх дітей фактично надає послуги з буріння свердловин, використовуючи бурові установки товариства, таким чином виводячи грошові кошти з товариства. На думку представника позивача, навіщо директору і бухгалтеру нараховується заробітна плата, якщо сама ОСОБА_1 може подавати нульові звіти в податкову. Крім цього, адвокат підтвердив, що про оспорюваний наказ фактично стало відомо 03.05.2022 року та відповів суду, що йому точно невідомо чи працюють на товаристві ще інженери-гідрогіологи, як і скільки всього працівників. За словами представника, в оригіналі наказу, який відповідач приховав від суду, були викладені заперечення позивача проти наказу і погодження працювати за посадою на 0,5 ставки. Роботодавець повинен був запропонувати його довірителю іншу роботу та відповідач має можливість працювати, просто зменшились об`єми.

Представник відповідача - адвокат Вірьовкін О.І. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що керівник і бухгалтер залишені, бо потрібно подавати відомості, при цьому робота позивача не пов`язана із бухгалтерським обліком та податковим законодавством. Звільнити директора або призупинити дію трудового договору з ним неможливо без скликання загальних зборів. У свою чергу невиплата заробітної плати директору може призвести до санкцій з боку податкової. Всього на товаристві працює 7 чоловік, з п`ятьма з яких призупинені дії договору. При цьому тільки позивач обіймала посаду інженера-гідрогіолога. Копія наказу 05.05.2022 року надсилалась ОСОБА_1 по Вайберу, а також поштою. Товариство наразі не здійснює діяльності, окрім подання звітів. Трудові відносини з позивачем, як і з іншими працівниками, були призупинені, оскільки не було відповідних замовлень. Адвокат ще раз наголосив на тому, що із травня 2022 року позивач не зверталася до товариства із проханням відновити дію договору та про можливість продовження роботи. Все майно є на підприємстві. Відповідач займається бурінням свердловин, основними замовниками були бюджетні установи, однак після травня 2022 року товариство призупинило взагалі надання послуг з буріння свердловин. За словами представника, призупинення роботи викликано, серед іншого, і обмеженням доступу до документації, яка містить державну таємницю, проте є необхідною для відшукання і проведення бурових робіт. Закінчення курсів бухгалтера та податкового обліку не має відношення до права роботодавця призупиняти трудовий договір з тим чи іншим працівником. Адвокат звертав увагу в засіданні також і на ті обставини, що ОСОБА_1 не надала доказів діяльності товариства та хоч і посилається на бажання працювати, проте звернулася з позовом через рік після призупинення трудового договору.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, та оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача, що 03.09.2012 року ОСОБА_1 прийнята на посаду інженера-гідрогіолога ТОВ «Бурвод», а 22.08.2016 року позивача переведено на посаду заступника директора даного товариства (а.с. 19-22).

Також встановлено, що наказом директора ТОВ «Бурвод» ОСОБА_2 №10/к/тр від 03.05.2022 року оголошено призупинення трудових відносин з заступником директора ОСОБА_1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2136. Призупинення діє з 03 травня 2022 року до дня припинення або скасування воєнного стану (а.с. 8).

Департамент з питань праці Державної служби України з питань праці за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 від 16.03.2023 року щодо можливого порушення законодавства про працю посадовими особами ТОВ «Бурвод» листом від 24.03.2023 року надав відповідь про те, що інспектором праці Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці проведено інформаційно-роз`яснювальну роботу у товаристві. В ході проведеної роботи посадовим особам товариства надані роз`яснення щодо ефективних засобів дотримання законодавства, запобігання можливим його порушенням, наголошено на неприпустимості порушень законодавства про працю та можливої відповідальності у разі його порушення (а.с. 16-18).

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу.

Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», який набрав чинності 24 березня 2022 року. Вказаний Закон визначає особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами другою та третьою статті 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (тут і далі у редакції, чинній на час винесення оспорюваного наказу від 03 травня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Отже, роботодавцю надано право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою.

Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціонування з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах: від 01 червня 2023 року у справі № 149/1089/22 (провадження № 61-292св23), від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що роботодавцем оспорюваний наказ №10/к/тр від 03.05.2022 був прийнятий з огляду на введення в Україні воєнного стану та призупинення через це роботи ТОВ «Бурвод», відсутністю потенційних замовників. Крім цього, було призупинено дію трудових договорів не лише з позивачем, а й з іншими працівниками, які перебували у трудових відносинах із ним, у зв`язку із неможливістю забезпечити працівників роботою (а.с. 53, 55).

Судом звернуто увагу на відсутність у матеріалах справи звернень ОСОБА_1 до відповідача із вимогою про відновлення дії трудового договору, при цьому представник позивача в судовому засіданні пояснив, що про існування наказу №10/к/тр їм фактично стало відомо 03.05.2022 року. У свою чергу суд критично ставиться до примітки позивача на примірнику оспорюваного наказу про продовження неї роботи на умовах неповного робочого дня тривалістю 4 години, так як суду не було надано беззаперечних доказів наявності примірника вказаного наказу у відповідача (а.с. 108 зворот).

Таким чином встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам, а також урахувавши, що на Товаристві склалися такі обставини, коли роботодавець не мав практичної можливості надати роботу та забезпечити працівникам (у тому числі позивачу) безпечні умови праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу ТОВ «Бурвод» №10/к/тр про призупинення дії трудового договору від 03.05.2022 року із ОСОБА_1 .

У свою чергу відповідні посилання ОСОБА_1 на відсутність передбачених законом умов для призупинення дії трудового договору не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ходу судового розгляду справи.

З огляду на викладене не підлягають задоволенню і інші позовні вимоги.

У зв`язку із відмовою ОСОБА_1 у задоволенні її позову по суті судом не вирішувалось питання перевірки дотримання позивачем строку звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin andOthers v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

При вирішенні даного спору суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 263 ЦК України, враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 303/7508/22 (провадження № 61-10153 св 23), постанові від 14 вересня 2023 року у справі № 754/5488/22 (провадження № 61-6588св23).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-13, 76-82, 89, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бурвод», адреса: м. Житомир, вул. Київська, 81 .

Суддя