УХВАЛА

05 грудня 2023 року

місто Київ

справа № 760/3629/21

провадження № 61-16404ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем та звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 листопада 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року в частині задоволених вимог позову, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Заявник подав касаційну скаргу без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Щодо дотримання строків звернення з касаційною скаргою

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними у тому разі, коли таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене, зокрема, діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, які безумовно перешкоджали скаржникові своєчасно звернутися до суду з такою скаргою.

Суд апеляційної інстанції ухвалив оскаржувану постанову 04 жовтня 2023 року, повний текст склав 13 жовтня 2023 року, заявник подав касаційну скаргу 16 листопада 2023 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій, який сплинув 13 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року, оскільки копію рішення суду апеляційної інстанції його представник отримав засобами електронного зв`язку 17 жовтня 2023 року. На підтвердження цього заявник надав копію супровідного листа та копію витягу із електронної скриньки представника адвоката Васильєва Павла Сергійовича.

Верховний Суд не визнає ці докази достатніми, оскільки зі змісту наданих документів неможливо встановити, чи дійсно копія саме оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року направлена на електронну пошту, а не інші документи або судові рішення, які не стосуються справи. Вочевидь, неможливо переконатися у тому, що суд апеляційної інстанції не вручав заявнику або його представникові копії оскаржуваних рішень раніше або у інший спосіб.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копій оскаржуваних рішень або доказів отримання цих рішень, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду, а так само про направлення електронної копії судового рішення на електронну скриньку заявника.

Тож Верховний Суд визначив для ОСОБА_1 процесуальний обов`язок надати докази на підтвердження зазначеної ним дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року.

ІІ. Щодо сплати судового збору під час подання касаційної скарги

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом рішень судів першої та апеляційної інстанцій Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»)у 2021 році звернулося до суду із позовом із такими вимогами про:

- визнання ОСОБА_2 спадкоємцем померлої ОСОБА_3 ;

- в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за кредитним договором від 21 липня 2008 року № BL6906 в сумі 42 920, 00 дол. США, що за курсом Національного банку України еквівалентно 1 188 500, 00 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50, 00 кв. м, житловою площею 41, 60 кв. м, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Тож сплата судового збору у цій справі повинна здійснюватися за однією вимогою майнового характеру та однією вимогою немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання юридичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюються у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2021 року становив 2 270, 00 грн (на момент подання позову).

Оскільки розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позову з однією вимогою немайнового характеру, становив 2 270, 00 грн (2 270, 00 х 1), тож за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4 540, 00 грн (2 270, 00 х 200 %).

За подання позову майнового характеру сума судового збору становила 17 827, 50 грн (1 885 000, 00 х 1, 5 %), відповідно за подання касаційної скарги підлягає сплаті 35 655, 00 грн (17 827, 50 х 200 %).

Отже, за подання касаційної скарги на рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягає сплаті судовий збір у розмірі 40 195, 00 грн (4 540, 00 + 35 655, 00 грн).

За правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тож остаточний розмір судового збору за подання касаційної скарги, яка направлена до Верховного Суду із застосуванням системи «Електронний суд», становить 32 156, 00 грн (40 195, 00 х 0, 8).

Верховний Суд наголошує, що у прохальній частині касаційної скарги наявні неточності, які створюють перешкоди для визначення суми судового збору за подану касаційну скаргу, зокрема заявник просить здійснити перегляд судових рішень в частині задоволених вимог позову, втім ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову. З метою визначення розміру судового збору за звернення із цією касаційною скаргою, Верховний Суд просить уточнити її прохальну частину.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_1 обґрунтовується тим, що він не працює, не має доходу, а тому позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. На підтвердження цього надав копію витягу із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21 лютого 2023 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це правило не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б підтверджували вжиття нею всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Обов`язок зі сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених процесуальним законом, належить до повноважень суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Суд виходить з існування нагальної потреби у забезпеченні відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих процесуальним законом повноважень.

Верховний Суд зробив висновок, що надана ОСОБА_1 копія витягу із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не є належним доказом підтвердження майнового стану особи, оскільки в ній наведені відомості про доходи заявника лише

за 2011-2021 роки, тоді як суду потрібно здійснити аналіз розміру доходів за 2022 рік.

Суд наголошує на тому, що копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 21 лютого 2023 року не є достатнім доказом, оскільки такий не надає Суду можливості встановити достовірну інформацію щодо усіх доходів заявника за 2022 рік. Відповідно Суд відмовляє у задоволенні клопотання заявника та визнає обов`язок сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі у розмірі 32 156, 00 або надати інші докази на підтвердження розміру доходу, отриманого ОСОБА_1 у 2022 році.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,

, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ІІІ. Щодо направлення копій касаційної скарги іншим учасникам справи

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи

(далі - ЄСІТС), за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або приписами, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21

(далі - Положення), процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом

За правилом частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням ЄСІТС, що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Заявник не надав доказів надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги ОСОБА_2 , тому Верховний Суд визначив, що заявник повинен направити до цього Суду докази надсилання листом з описом вкладення ОСОБА_2 копії касаційної скарги.

Згідно з вимогами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються приписи статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем та звернення стягнення на предмет іпотеки, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний