Справа № 461/4991/21 Головуючий у 1 інстанції: Юрківа О.Р.
Провадження № 22-ц/811/1610/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вівчарського В.П. на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 09 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук Ірини Львівни про визнання договору дарування квартири недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив визнати договору дарування квартири недійсним.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25 серпня 2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи задоволено.

Пизначено у справі посмертну судово психіатричну експертизу.

В травні 2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_3 про виправлення помилки в ухвалі суду від 25.08.2022 року, оскільки в даній ухвалі зазначено, що витрати за проведення експертизи покладено на позивача, хоча на вирішення експерту поставлено два питання сторони позивача та чотири питання сторони відповідача. Таким чином, витрати за проведення експертизи слід було покласти пропорційно до поставлених сторонами питань. Вартість проведення зазначеної експертизи становить 53794, 00 грн. згідно розрахунковим рахунком наданим експертною установою. Тому просила клопотання задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 09 травня 2023 року виправлено помилку допущену в резолютивній частині ухвали Галицького районного суду м. Львова від 25.08.2022 року у справі №461/4991/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ющук Ірини Львівни про визнання договору дарування квартири недійсним.

Викладено абзац четвертий резолютивної частини ухвали Галицького районного суду м. Львова від 25.08.2022 року в наступній редакції:

«Витрати на проведення експертизи покласти на сторони пропорційно до поставлених ними на вирішення експерту питання:

-на позивача ОСОБА_2 за два питання:

?В якому психічному стані знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час укладення договору дарування від 17.02.2021 року із встановленими їй діагнозами: Атеросклеротичний кардіосклероз; ішемічна хвороба серця; стабільна стенокардія; функціональна недостатність ІІ-ІІІ ступеню; миготлива аритмія; серцева недостатність ІІ-ІІІ ступеню, ступінь ризику 4 (дуже високий); дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ ступеню на грунті вертебро-базилерна недостатність ІІ-ІІІ ступеню; Церебральний атеросклероз; Розповсюджений остеохондроз з вираженим больовим синдромом; Артоз колінних суглобів з больовим синдромом порушення функції ходи і стояння та приймаючи ліки?

?Чи могла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за своїм психічним станом під час укладення договору дарування від 17.02.2021 року розуміти значення своїх дій та керувати ними?

-на відповідача ОСОБА_1 за чотири питання:

?В якому психічному стані знаходилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час укладання договору дарування від 17.02.2021 року, з врахуванням діагнозів та прийняття ліків, записи про які містяться в медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_4 (форма №025/о)?

?Які діагнози ОСОБА_4 станом на день укладення договору дарування 17.02.2021 року підтверджуються медичними записами, що містяться в Медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_4 (форма №025/о)?

?Прийняття яких лікарських засобів ОСОБА_4 станом на день укладення договору дарування 17.02.2021 року підтверджується медичними записами, що містяться в Медичній карті амбулаторного хворого ОСОБА_4 (форма №025/о)?

?Чи є суперечності щодо діагнозів у медичній картці та виписці, якщо є то які та яким чином впливають на дійсні обставини справи?».

На підставі даної ухвали зобов`язано Львівську філію судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» здійснити підготовку нового розрахунку оплати експертизи для сторін з урахуванням кількості поставлених запитань.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник ОСОБА_1 адвокат Вівчарський В.П. оскаржив таку в апеляційному порядку.

Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яким порушено майнові права ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Справа, відповідно до вимог ст. ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції вважав, що в резолютивній частині ухвали суду від 25.08.2022 року допущено помилку щодо того на кого слід покласти витрати за проведення експертизи, адже в такій зазначено, що витрати слід покласти на позивача, хоча на вирішення експерту поставлено питання двома сторонами, зокрема стороною позивача поставлено два питання, а стороною відповідача чотири запитання. Тому таку помилку слід виправити, а саме слід зазначити, що витрати за проведення експертизи слід покласти на сторони пропорційно до поставлених ними запитань, а не на позивача.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені у рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Відповідно до п.19 роз`ясень постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо, при цьому, не зачіпається суть судового рішення.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки в ухвалі, а частково змінено резолютивну частину ухвали від 25 серпня 2022 року щодо розподілу судових витрат між сторонами, яка набрала законної сили і стала обов`язковою до виконання в редакції проголошеній в судовому засіданні 25 серпня 2022 року, що є недопустимим та не відповідає положенням статті 269 ЦПК України.

Верховний суд у постанові від 15 січня 2021 року у справі № 905/2135/19 прийшов до висновку, що якщо під час ухвалення судового рішення судом відповідно до ст. 129 ГПК України не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, то виправлення судом арифметичної помилки шляхом внесення змін у резолютивну частину судового рішення про розподіл судових витрат є порушенням норм процесуального права, оскільки судом фактично не здійснено виправлення описки / арифметичної помилки в судовому рішенні, а частково змінено резолютивну частину судового рішення щодо розподілу судових витрат між сторонами, яке набрало законної сили і стало обов`язковим до виконання.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такеконституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вівчарського В.П. задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 09 травня 2023 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про виправлення помилки в ухвалі суду від 25.08.2022 року відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2023 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.