20.11.2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Роїк Д.Я.
за участю: секретаря судового засідання Каліної П.О.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лисенко Л.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -
У провадженні Малиновського районного суду м. Одесу перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2023 року у справі №521/5014/23 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту автомобілю у розмірі 149888 (сто сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.В іншій частині позовних вимог відмовлено.

26 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Лисенко Л.О. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Малиновського районного суду міста Одеси №800 від 03.10.2023 року, у зв`язку з Рішенням ВРП від 26.09.2023 року, яким достроково закінчено відрядження судді Рядчої Т.І. до Малиновського районного суду м. Одеси, призначено повторний автоматизований розподіл справи №521/5014/23.

В заяві представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Лисенко Л.О. просить стягнути з ОСОБА_2 наступні судові витрати: -судовий збір за подання позовної заяви - 1573,88 грн.; - вартість послуг за проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження автомобіля у розмірі - 4452,97грн.; - витрати на правову допомогу в розмірі 20 500 грн.

Відповідач надав до суду клопотання щодо заперечення на заяву про укладення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що : 1. позовна заява не містить позовних вимог стосовно задоволення витрат на правову допомогу з дня її надходження до суду, а так само Позивачем не заявлялись навіть орієнтовні розрахунки на вимогу до можливого стягнення в судовому рішенні (адже це б скоригувало судовий збір, який Позивачем не був доплачений у відсотковому відношенні до будь-якої нової суми в позовних вимогах); 2. У судовому засіданні до закриття стадії надання доказів ним не було подано до суду, а судом приєднано таке належне клопотання по формі і суті; 3.Статус адвоката та виставлення рахунків клієнту передбачає обізнаність в розрахунку та порядку задоволення таких витратних стадій судового процесу для клієнта, тому посилатись на необізнаність з цієї процедури представник Позивача не має морального права. Враховуючи викладене просив відмовити у задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно.

Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, в судовому засіданні 22.09.2023 року, на якому були присутні і відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_3 представником позивача- адвокатом Лисенко Л.О. до суду надана заява про розподіл судових витрат.

Суд, дослідивши заяву про розподіл судових витрат, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду: копія Угоди №0111/22 про надання правової допомоги від 01.11.2022 року, Розрахунок витрат на правову допомогу до Угоди №0111/22 про надання правової допомоги від 01.11.2022, Розрахунок (остаточний) витрат на правову допомогу до Угоди №0111/22 про надання правової допомоги від 01.11.2022 згідно якого позивач сплатив адвокату вартість правової допомоги у розмірі 20 500,00 гривень, ордер на надання правничої ( правової допомоги).В

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно правової позиції, наведеною Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, згідно з якою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З аналізу Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що даний Закон не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

Дослідивши остаточний розрахунок витрат на правову допомогу ОСОБА_1 за договором № 0111/22 від 01.11.2022 року про надання правової допомоги адвокатом Лисенко Л.О. по справі № 521/5014/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суд встановлює, що такі послуги як : «Усна консультація», «надання довідок із законодавстві клієнту» та « подання та консультація з експертом з приводу проведення оцінки вартості матеріального збитку» є необґрунтованими з точки зору підготовки справи до розгляду з приводу справи про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, адже дана категорія справи є поширеною та узагальненою, а тому не потребує застосування додаткових чи спеціальних зусиль для адвоката.

В той же час, за п.п.1,2, 3 остаточного розрахунку витрат на правову допомогу ОСОБА_1 за договором № 0111/22 від 01.11.2022 року про надання правової допомоги адвокатом Лисенко Л.О. по справі № 521/5014/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, вказано сума послуг у 5000 гривень, 3000 гривень та 5 000 гривень відповідно. Враховуючи складність справи, суд вбачає, що вказана суми не відповідають принципу співмірності, а тому вбачає за необхідне знизити суму до 2 000 гривень, 1 000 гривень та 2 000 гривень відповідно.

Таким чином, врахуючи складність справи, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вбачає вимоги про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 20500,00 грн. є завищеними та такими, що не відповідають принципу співмірності, а тому суд вирішує задовольнити частково вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 12500,00 грн.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 1573,88грн., що підтверджується квитанцією № .

Згідно квитанції №0.7.1 від 05.11.2022 року, вартість проведення оцінки матеріального збитку вчиненого внаслідок пошкодження в ДТП вантажного автомобіля Scania 124 д.н.з. НОМЕР_1 складає 4452,97грн

Оскільки, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2023 року позов задоволено частково, тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі по 1518,88 грн.

Враховуючи, що при ухваленні рішення, суд не вирішив питання судових витрат у частині витрат за проведення експертизи та відшкодування витрат за надання правничої допомоги, стягнення судового збору, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, , то заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, а саме із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати щодо оплати проведення оцінки вартості матеріального збитку у сумі 4452,97 грн., судового збору у суму 1518,88 грн. та за надання правничої допомоги у сумі 12500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Лисенко Л.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) суму понесених ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі у розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот ) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1518 ( одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) оплати проведення оцінки вартості матеріального збитку у сумі 4452 ( чотири тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривні 97 грн.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Суддя: Д.Я. Роїк