Справа № 182/6267/23
Провадження № 2-о/0182/137/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Рунчевої О.В., секретаря Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Авраменко Артем Вікторович, заінтересована особа: Нікопольський відділ ДРАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

встановив:

Заявник 06.11.2023 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України свого батька ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вознесенівка (колишня назва Червонопартизанськ), місто Довжанськ (колишня назва Свердловськ) Луганської області, Україна.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Свердловськ Червонопартизанськ помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 640 від 03.08.2023 року причиною смерті ОСОБА_2 було: мовою оригіналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Фактом підтвердження родинного зв`язку є її свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 20.09.1967 року, де в графі «Батько» записаний ОСОБА_2 .

04.03.1989 року між заявником та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 04.03.1989 року.

16.06.1998 року між заявником та ОСОБА_3 шлюб було розірвано, а прізвище « ОСОБА_4 » було залишено, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 16.06.1998 року.

Заявник зазначає, що для отримання свідоцтва про смерть її батька вона через свого представника звернулася до Нікопольського відділу ДРАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області, але була надана письмова відмова у проведенні державної реєстрації смерті громадянина ОСОБА_2 , оскільки не було пред`явлено документи, форма яких відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 454 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , що має юридичне значення необхідне їй для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, і отримання свідоцтва про смерть її батька встановленого зразку, а також необхідне їй для реалізації своїх спадкових прав та прийняття в спадщину майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Вознесенівка (колишня назва Червонопартизанськ), місто Довжанськ (колишня назва Свердловськ) Луганської області, Україна.

В судове засідання заявник не з`явився, на адресу суду від представника заявника ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника та просять суд заяву задовольнити (а.с. 30-31).

Від начальника Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) К. Баранової на офіційну електронну адресу суду надійшла заява, в якій повідомляє, що їх представник на розгляд справи не прибуде (а.с.28).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За правилами ст. 293, п.8 ч.1 ст.315, ст. 317 ЦПК України в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть від 04.08.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Вознесенівка (колишня назва Червонопартизанськ), місто Довжанськ (колишня назва Свердловськ) Луганської області, Україна (а.с.12).

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 року № А-58/81.16-23 заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки не було пред`явлено документи, форма яких відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 454 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (а.с.15).

Згідно з п.1.1. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о).

За правилами ст.1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надане заявником свідоцтво про смерть від 04.08.2023 року (а.с.12), що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видане органом державної влади, яке створене всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки заявник не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку, що також, за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. 317 ЦПК України рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.8 ч.1 ст.315, 317, 319 , 430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 ), від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Авраменко Артем Вікторович - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Червонопартизанським МВМ м. Свердловська Луганської області 21 вересня 1999 року), місце народження: Україна, Запорізька область, Приазовський район, село Н-Костянтинівка, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Вознесенівка (колишня назва Червонопартизанськ) місто Довжанськ (колишня назва Свердловськ) Луганської області, Україна, причина смерті «Дифузний кардіосклероз» у віці 86 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Рунчева