Справа № 645/3263/23
Провадження № 2/645/1362/23
30 листопада 2023 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Мартинової О.М.,
секретар судових засідань Кривченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
07.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 липня 2005 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №307.
Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що він з 15 липня 2005 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою спочатку складалося добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини мін ними поступово погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактично припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, шлюбні відносини були фактично припинені. Також зазначає, що з 2020 року сторони не мешкають разом, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливі.
12.07.2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачки, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова.
Ухвалою суду від 14.07.2023 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 05.10.2023 року клопотання відповідачки ОСОБА_2 задоволено та призначено сторонам у справі строк для примирення один місяць, зупинено провадження у справі до закінчення строку для примирення.
Ухвалою суду від 14.11.2023 року поновлено провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 14.11.2023 року до канцелярії суду надав заяву, якою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, додатковий строк на примирення не потрібен, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, просив судовий збір з відповідачки не стягувати.
Відповідачка ОСОБА_2 05.10.2023 року до канцелярії суду надала клопотання надання строку на примирення з позивачем, дане клопотання просила розглядати за її відсутності. Проте після надання строку на примирення в судові засідання, призначенні на 14.11.2023 року та 30.11.2023 року не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідачка відзиву зі своїми запереченнями та жодних доказів не подала, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 липня 2005 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №307 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане повторно 21 червня 2023 року).
Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2010 року).
Відповідно до ч.2 ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки.
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя.
При цьому, ст. 111 СК України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року сторонам було призначено строк для примирення терміном один місяць.
Суд вважає цей строк достатнім для того, щоб сторони могли вчинити дії щодо примирення.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Суд залишає судові витрати за позивачем ОСОБА_1 , оскільки останній в своїй заяві від 14.11.2023 року просив залишити судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. за ним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 15 липня 2005 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №307.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м.Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;
Відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: не відомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Суддя О.М. Мартинова