П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року місто Київ

справа № 756/69/23 провадження №22-ц/824/10430/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Пологовий будинок "Лелека"

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологовий будинок "Лелека"

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 квітня 2023 року, ухвалене у складі судді Майбоженко А.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологовий будинок "Лелека" про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ "Пологовий будинок "Лелека" про стягнення коштів.

Позов обґрунтований тим, що 5 лютого 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем було укладено договір № 109Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт».

Згідно умов договору, відповідач ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» бере на себе зобов`язання протягом дії даного договору, та на його умовах, надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта. Зобов`язується надати якісну та кваліфіковано медичну допомогу. Вартість послуг наданих за цим договором становить 70 389,00 грн., яку згідно з п. 8.4 цього Договору було сплачено пацієнтом в день підписання Договору.

Крім того, за додатковою угодою № 1 до договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року за умовами, якої медичний заклад за побажанням пацієнта ОСОБА_1 , призначає лікаря ОСОБА_2 , для індивідуального проведення її пологів. Дана послуга була сплачена позивачкою у сумі 19600 грн., в день підписання додаткової угоди.

Факт виконання позивачем своїх зобов`язань з оплати вартості медичної допомоги підтверджується рахунком-фактурою № 71309 від 5 лютого 2022 року, рахунком-фактурою №71308 та квитанціями від 5 лютого 2022 року.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан.

З цього часу, із відповідачем впродовж тривалого часу був відсутній зв`язок, жодних повідомлень про припинення роботи пологового будинку, настання форс-мажорних обставин чи альтернативні пропозиції надання медичної допомоги від відповідача не надходили, що унеможливило отримання медичних послуг у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека».

Вона була змушена шукати інший медичний заклад для ведення пологів та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку в КНП «Львівський обласний клінічний перинатальний центр» (вул. Джорджа Вашингтона, 6, м. Львів, 79032), що підтверджується обмінною картою пологового будинку та свідоцтвом про народження дитини.

Відповідач свої зобов`язання за договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №109P/02/2022 від 5 лютого 2022 року не виконав, послуги з ведення пологів не надав.

9 червня 2023 року позивач шляхом направлення листа на електронну адресу відповідача, звернулася з вимогою про повернення сплачених грошових коштів за невикористані послуги за договором.

Станом на день звернення з позовом, відповідач сплачені кошти позивачу не повернув.

Сума стягнення за договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №109P/02/2022 від 5 лютого 2022 року без урахування страхового платежу становить - 68 589 грн. та за додатковою угодою №1 становить - 19 600 грн., а всього 88198 грн.

Відповідач, всупереч умовам договору, своє зобов`язання не виконав, послуг з ведення пологів не надав, а тому позивач просила стягнути з ТОВ « Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти у розмірі 88 198 грн., що сплачені в якості вартості послуг, суму інфляційних втрат розмірі - 9172, 08 грн. та три проценти річних у розмірі - 1355,59 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 21 квітня 2023 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Пологовий будинок "Лелека" про стягнення коштів.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 : 88 198 грн - основної суми заборгованості; 9 172,08 грн. - інфляційних втрат; 1 319,35 грн. - 3% річних.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ТОВ " Пологовий будинок "Лелека" в особі генерального директора Зукіна В.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема зазначає, що розділом 9 договору передбачено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Так, у п. 9.3 договору визначено, що сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором.

Відповідно до п.9.4 договору до форс-мажорних обставин сторони відносять: стихійні лиха (циклони, повені, землетруси, тощо), війну і воєнні дії, заколот, блокаду, масові заворушення, страйки, безпорядки та інші протиправні дії; технологічні фактори (аварії, пожежі, тощо); дії, бездіяльність або нормативно-правові акти державних, виконавчих органів влади та місцевого самоврядування, спрямовані на припинення або призупинення виконання дій з цим договором, та які перешкоджають нормальній діяльності сторін, в тому числі, зміни в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини сторін цього договору.

Пунктом 9.5 договору сторона, яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 Договору, повинна проінформувати про це іншу сторону, а також підтвердити належним чином цей факт.

Разом з тим, у відповідності до п.10.1 договору, договір припиняється, у разі проведення пологів пацієнта в іншому лікувальному закладі або місці.

А отже, договір ведення між ОСОБА_1 та ТОВ « Пологовий будинок «Лелека» припинився 31 березня 2022 року, у зв`язку із проведенням пологів ОСОБА_1 у іншому лікувальному закладі.

Між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем 5 лютого 2022 року було укладено додаткову угоду №1 до договору № 109Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт».

Відповідно до п.1 додаткової угоди медичний заклад, за побажанням пацієнта, призначає лікаря ОСОБА_2 для участі у проведенні пологів пацієнта.

Згідно з п.2 додаткової угоди дана послуга сплачується пацієнтом додатково, в сумі 19000 грн., одноразово, у формі 100 % передплати, в день підписання даної додаткової угоди. Позивачем було сплачено вартість додаткової угоди у розмірі 19600 грн.

Відповідно до п.3 додаткової угоди медичний заклад забезпечує участь у проведенні пологів пацієнта лікарем окрім випадків, коли у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором. До форс-мажорних обставин сторони відносять: стихійні лиха (циклони, повені, землетруси, тощо), війну і воєнні дії, заколот, блокаду, масові заворушення, страйки, безпорядки та інші протиправні дії; технологічні фактори (аварії, пожежі, тощо): дії, бездіяльність або нормативно-правові акти державних, виконавчих органів влади та місцевого самоврядування, спрямовані на припинення або призупинення виконання дій за цим договором, та які перешкоджають нормальній діяльності сторін, в тому числі, зміни в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини сторін цього договору.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Торгово-промислова палата України листом № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року підтвердила, що факт агресії росії віднесено до форс-мажорних обставин. Наведене унеможливило виконання відповідачем своїх обов`язків перед позивачкою, оскільки будівля пологового будинку на АДРЕСА_1 , яка знаходилася на межі бойових дій у Пущі -Водиці, зазнала обстрілів і була пошкоджена.

З 6 березня 2022 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку із веденням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, медичний заклад був вимушений призупинити свою роботу у Пуща-Водиці та не приймав пацієнтів до 1 вересня 2022 року, що в свою чергу вкрай негативно відзначилось на фінансових показниках ТОВ «Лелека».

З початку повномасштабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок у пологовому будинку у якості укриття від ворожих снарядів, зокрема через що і була неодноразово обстріляна будівля Пологового будинку, яка зазнала значних пошкоджень, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження.

Апелянт наголошує, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки такі нарахування є мірою цивільно-правової відповідальності ТОВ «Лелека» та з огляду на положення ст. 617 ЦК України та наявності у ТОВ «Лелека» форс-мажорних обставин, не можуть застосовуватись.

Разом з тим, вказує, що розрахунки щодо інфляційних втрат та три проценти річних, які були стягненні відповідно до рішення суду, виконані невірно, виходячи із неправильного визначеного періоду нарахування.

Копія заяви від позивача ОСОБА_1 від 9 червня 2022 року, що міститься в матеріалах справи, не містить жодних доказів її надсилання відповідачу та/або її отримання відповідачем.

Копія заяви ОСОБА_1 про розірвання договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів № 109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року в односторонньому порядку та повернення грошових коштів від 9 грудня 2022 року, копія якої та докази відправлення якої містяться в матеріалах справи, згідно трекінгу Укрпошти була отримана ТОВ « Пологовий будинок «Лелека» 14 грудня 2023 року.

В цьому випадку договір вважається розірваним через п`ять робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення від пацієнта, при цьому пацієнту, на його письмову вимогу, повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

Тобто, нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних, у випадку правомірності їх нарахування, мало б здійснюватись після спливу терміну в 5 робочих днів з моменту отримання вимоги від позивача відповідачем, доказів отримання якої в матеріалах справи не міститься.

Відтак, нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних мало б здійснюватися з 22 грудня 2022 року. Але ОСОБА_1 вже 20 грудня 2022 року звернулася до суду, а відтак, відсутній період до нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення не надав оцінки наданим доказам та неправомірно стягнув з відповідача інфляційні витрати та 3% річних.

Позивачка ОСОБА_1 своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідач ТОВ "Пологовий будинок "Лелека".

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2023 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача ТОВ "Пологовий будинок "Лелека" підлягає частковомузадоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що 5 лютого 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір № 109Р/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт».

Згідно з п. 2.1 договору № 109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року, відповідач ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» бере на себе зобов`язання протягом дії даного договору, та на його умовах, надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта.

Відповідно до п. 3.1 цього договору відповідач ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язується надати якісну та кваліфіковано медичну допомогу пацієнту в межах цього договору.

Пунктом 8.1 цього договору встановлено, що вартість послуг наданих за цим договором становить 70 389,00 грн.

Згідно з п. 8.4 вартість медичної допомоги, зазначена в п.8.1. договору, сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передплати, в день підписання договору. У разі несплати пацієнтом суми, зазначено в п.8.1, в день підписання договору, медичний заклад звільняється від обов`язку виконання зобов`язань за цим договором у повному обсязі.

Згідно рахунку - фактури № 71309 від 5 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_1 сплатила грошові кошти в загальному розмірі 70 389 грн., з яких 68 589 грн. безпосередньо за договором № 109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року на користь відповідача, а 1800 грн. страховий платіж.

Відповідно до п. 3.1 договору, медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу пацієнту в межах цього договору.

Пунктами 9.3, 9.4 договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема війну та воєнні дії.

Відповідно до п. 9.5 договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини, внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Пунктом 11.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання із врахуванням вимог п. 8.4 договору, і діє до остаточного виконання зобов`язань.

Згідно з п. 10.1 договору, він може бути достроково припинений з ініціативи пацієнта за умови письмового повідомлення медичного закладу із зазначенням причин. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також, договір припиняється у разі неможливості його виконання, проведення пологів у іншому медичному закладі.

Крім того, між ТОВ «Лелека» та позивачем ОСОБА_1 5 лютого 2022 року укладено додаткову угоду №1 до договору № 109P/02/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт» (далі - додаткова угода).

Відповідно до п.1 додаткової угоди медичний заклад, за побажанням пацієнта, призначає лікаря ОСОБА_2 для участі у проведенні пологів пацієнта.

Згідно з п.2 Додаткової угоди дана послуга сплачується пацієнтом додатково, в сумі 19600 грн., одноразово, у формі 100% передплати, в день підписання даної додаткової угоди.

Відповідно до п.3 додаткової угоди медичний заклад забезпечує приймання пологів пацієнта лікарем окрім випадків, коли: - на день пологів лікар знаходитиметься на лікарняному/у відрядженні; - це суперечитиме Правилам внутрішнього трудового розпорядку медичного закладу та графіку роботи лікаря; - це перечитиме чинному трудовому законодавству України; - у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки цим договором. До форс-мажорних обставин сторони відносять: стихійні лиха (циклони, повені, землетруси, тощо), війну і воєнні дії, заколот, блокаду, масові заворушення, страйки, безпорядки та інші протиправні дії; технологічні фактори (аварії, пожежі, тощо); дії, бездіяльність або нормативно-правові акти державних, виконавчих органів влади та місцевого самоврядування, спрямовані на припинення або призупинення виконання дій за цим договором, та які перешкоджають нормальній діяльності сторін, в тому числі, зміни в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини сторін цього договору.

Згідно з п. 4 у разі, якщо лікар у день пологів не зможе бути присутнім на пологах пацієнта з підстав, передбачених п. 3 даної додаткової угоди, ведення пологів здійснюється черговим лікарем та медичний заклад повертає грошові кошти, сплачені за даною додатковою угодою.

Згідно рахунку - фактури № 71309 від 5 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_1 сплатила грошові кошти в загальному розмірі 19 600 грн.

Відповідно до Обмінної карти №1353, пологи у ОСОБА_1 відбулися 31 березня 2022 року в КНП «Львівський обласний клінічний перинатальний центр».

Позивачка ОСОБА_1 9 червня 2022 року та 9 грудня 2022 року зверталася до відповідача ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» з заявою про повернення грошових коштів сплачених за договором № 109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року та додатковою угодою № 1 до договору про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів №109Р/02/2022.

Кошти відповідачем ТОВ « Пологовий будинок «Лелека» повернуті не були.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та який діє на день ухвалення рішення.

У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за №2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що обставини непереборної сили, відповідно до ст. 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Тому, наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг. Оскільки ОСОБА_1 звернулася з вимогою про повернення коштів до відповідача ТОВ « Пологовий будинок «Лелека» 9 червня 2022 року, суд вважав, що договір і додаткова угода між сторонами припинена 15 червня 2022 року, тобто через 5 робочих днів (п. 10.1 Договору), у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, згідно з вимогами ст. 611, 907 ЦК України. Крім цього, відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо повернення ОСОБА_1 грошових коштів, а тому у останнього виник обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Судом установлено, що відповідач не виконав умови договору № 109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» та додаткової угоди №1 до договору № 109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року в позасудовому порядку, і сплачені кошти не повернув.

При цьому, умовами договору передбачено право позивачки відмовитись від договору в односторонньому порядку, у такому випадку зобов`язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги. Також договір припиняється у разі неможливості його виконання, проведення пологів в іншому медичному закладі.

Відповідно до наданих доказів, позивач народила дитину в іншому медичному закладі. Зверталася до відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів.

Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд першої інстанції вірно виходив з того, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку РФ.

Проте, обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення.

Наявність форс-мажорних обставин у відповідача, не позбавляє позивача права на повернення сплачених ним грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

За таких умов, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що договір №109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» та додаткова угода №1 до договору №109Р/02/2022 від 5 лютого 2022 року укладені між ОСОБА_1 та ТОВ " Пологовий будинок Лелкека" слід вважати припиненими, у зв`язку з односторонньою відмовою від нього, відповідно до ст.ст. 611, 907 ЦК України. Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 надіслала відповідачу вимогу про повернення коштів, яка останнім виконана не була, а отже, позивач має право на стягнення сплачених нею грошових коштів.

Крім цього, оскільки відповідач ТОВ "Пологовий Будинок " Лелека" прострочив виконання зобов`язань щодо повернення позивачу ОСОБА_1 грошових коштів, а тому на вимогу позивача, відповідач згідно приписів ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що копія заяви від позивача ОСОБА_1 від 9 червня 2022 року, що міститься в матеріалах справи, не містить жодних доказів її надсилання відповідачу та/або її отримання відповідачем, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України)

Згідно із ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний суд неодноразово наголошував на необхідність застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за статтею 7 Цивільного кодекс України (постанови Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17, від 13.10.2021 у справі №923/1379/20, на яку посилався скаржник, ухвала Верховного Суду від 25.05.2022 у справі №914/1003/21, від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21).

Також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21 зроблено висновок, відповідно до якого суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням.

З урахуванням викладеного, колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надала доказів направлення відповідачу заяви від 9 червня 2022 року, оскільки таке твердження спростовується копією електронної переписки позивачки ОСОБА_1 та адміністратора ТОВ " Лелека", зміст якої дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст, а тому таке має доказове значення.

Враховуючи наведене, суд правильно встановив, що договір між сторонами припинений з 15 червня 2022 року, а тому вірно визначив період (з 15 червня 2023 року по 13 грудня 2022 року), за який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, щодо звільнення від відповідальності у зв`язку з форс-мажорними обставинами - війною, висновків суду першої інстанції не спростовують та відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Дійсно, виконання зобов`язання під час форс-мажорних обставин стає неможливим, тому законодавство звільняє від відповідальності за порушення такого зобов`язання, але не від виконання зобов`язання загалом.

Так, пологовим будинком не заперечувалось неможливість виконання зобов`язань по веденню вагітності та народженню дитини позивачки.

Крім того, договором передбачено наслідки розірвання договору - повернення сплаченої суми, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги.

Таким чином, оскільки позовні вимоги стосуються повернення коштів за сплачені та не надані послуги, а не відповідальності за невиконання договорів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вони підлягають поверненню за виключенням страхових платежів, оплати послуг, які були надані, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 також зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Відповідач, вказуючи на те, що з березня 2022 року робота пологового будинку була вимушено припинена через російську агресію та введення воєнного стану на території України, не мотивує та не обґрунтовує, як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку саме з повернення позивачу коштів за договором. Посилання відповідача на значні пошкодження будівлі пологового будинку, що потребує значних фінансових витрат та зусиль для відновлення попереднього стану, через що ТОВ «Лелека» опинилось у скрутному матеріальному становищі, не підтверджуються належними та допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів і встановленні інших обставин, у тому контексті, який, на думку відповідача, свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги по суті спору не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з цим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 сплатила за подання позову до суду судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

В позовних вимогах просила судові витрати покласти на відповідача.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом першої інстанції задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , яка сплатила судовий збір за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн., тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача саме на користь позивача.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ТОВ " Пологовий Будинок "Лелека" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині розподілу судових витрат, які слід стягнути з ТОВ " Пологовий Будинок " Лелека" на користь позивача ОСОБА_1 , в іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологовий будинок "Лелека" задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 квітня 2023 року скасувати в частині розподілу судових витрат, та в цій частині ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологовий будинок "Лелека" на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді компенсації суми судового збору сплаченого за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус