Справа № 161/9377/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Подзіров А. О.
Провадження № 22-ц/802/1081/23 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Черняк О. В.

представника особи, яка не брала участі у справі, Поліщука В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Боратинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 залишився житловий будинок АДРЕСА_1 . Згідно довідки Боратинської сільської ради від 19.05.2016р. №341 згідно з записом в погосподарській книзі за №10, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить 1/2 частини будинку - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/2 частини будинку - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після їх смерті відкрилась спадщина в частках у відповідності на житловий будинку АДРЕСА_1 . Станом на сьогодні спадщина на вищезазначене спадкове майно залишається не прийнятою, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті батька, а саме: на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті баби, а саме: на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Після уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на зазначене майно за набувальною давністю.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що о позивач є спадкоємцем після ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після її смерті в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР ( в редакції від 1963 року), саме шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Тобто володіння ОСОБА_1 житловим будинком разом з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 не є безтитульним, так-як він користувався вищезазначеним об`єктом нерухомості, як спадкоємець за законом, який прийняв належну йому частину спадщини, однак належним чином не оформив свої спадкових прав на неї. За таких обставина вважає, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції має місце неправильне застосування норма матеріального права до спірних правовідносин. На її думку до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення розділу VII «Спадкове право» ЦК Української РСР (в редакції від 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, а не ст. 344 ЦК України. Просить рішення скасувати, провадження у даній справі закрити к зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_5 , який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає до закриття, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 та баби ОСОБА_4 , проживав та був зареєстрованим з ними по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Боратинської сільської ради від 19.05.2016р. №341 згідно з записом в погосподарській книзі за №10, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить 1/2 частини будинку - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/2 частини будинку - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після їх смерті відкрилась спадщина в частках у відповідності на житловий будинку АДРЕСА_1 .

Станом на день звернення до суду - 21 липня 2016 року будь які відомості про прийняття спадщини після смерті зазначених осіб відсутні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що після смерті власників нерухомого майна ніхто на дане майно не претендував, а позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за законом, добросовісно заволодів майном, продовжував відкрито та безперервно користуватися ним.

Відповідно до ч.1 ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи та не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 17 листопада 2021 року в справі №201/5161/19 (провадження №61-11297св21), від 13 січня 2021 року у справі №466/5766/13-ц (провадження №61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі №201/751/14-ц (провадження №61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі №529/690/18 (провадження №61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі №314/5611/19 (провадження №61-3829св21).

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте, ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_6 , який є братом позивача і який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а також після смерті її баби ОСОБА_4 , оскільки вступив в управління спадковим майном. Таким чином, враховуючи, що вона та її сестра є спадкоємцями за законом після смерті їх батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , то рішення суду про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 безпосередньо впливає на її права та обов`язки. Враховуючи, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , просить скасувати рішення суду та закрити провадження у даній справі.

Під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 помер, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, після його смерті спадкова справа не заводилася, про що свідчить повідомлення Луцької районної державної нотаріальної контори, тобто правонаступники після смерті позивача відсутні.

З матеріалів справи не вбачається, що батько особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і що ОСОБА_2 після смерті батька прийняла спадщину. Оскаржуючи рішення, ОСОБА_2 не надала будь яких доказів на підтвердження таких обставин та доводів апеляційної скарги щодо незалучення її до справи, а тому колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 , будь яких прав та інтересів ОСОБА_2 не порушив.

Статтею 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що існують підстави для закриття апеляційного провадження, оскільки встановлено відсутність порушення прав апелянта ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області, отже і відсутність у неї права на його апеляційне оскарження.

Керуючись, ст.ст. 259, 268, 362, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л ИВ:

Закрити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 серпня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді :