Справа № 521/9119/23
Провадження № 2/521/2869/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на спадкування за законом, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на спадкування за законом та просила суд, згідно останніх уточнень, визнати факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю протягом чотирнадцяти років до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на кошти в сумі 12 800 грн. 24 коп., що знаходяться на зберіганні в Акціонерному товаристві Комерційного Банку «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, а саме на кошти, які зберігаються на рахунку АТ КБ «ПриватБанк», нараховані за період з березня 2021 року по 15 червня 2021 року. Зазначені кошти були нараховані та перераховані на особистий рахунок ОСОБА_3 у Банку, але не отримані, так як у цей період перебувала у важкому стані у медичних закладах, реанімаційному відділенні у зв`язку з хворобою на Ковід-19, внаслідок чого й померла. ОСОБА_3 працювала протягом тридцяти років з її матір`ю, ОСОБА_2 на будівництві. У них склалися дружні стосунки, а згодом, ОСОБА_3 ввійшла у їхню сім`ю, як повноправний член сім`ї так як вона була одинокою, бездітною особою. Як хрещена мати, ОСОБА_3 , вирішила подарувати ОСОБА_1 свою однокімнатну квартиру у власність, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки, на той час вона була неповнолітньою, ІНФОРМАЦІЯ_2 , то її інтереси представляла її мати, ОСОБА_2 . Договір дарування посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої одеської державної нотаріальної контори 17 травня 1994 року, реєстр за №2-1659. Будучи вже повнолітньою, вона стала проживати у подарованій їй квартирі ОСОБА_3 з 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вони не тільки мали спільний сімейний бюджет, а й несли усі витрати по господарству, піклувались про добробут нашої сім`ї. Прояви турботи, піклування, їхні взаємини носили характер як рідні, тобто в повному розумінні і як повноправні члени сім`ї. У квітні 2021 року, ОСОБА_3 важко захворіла на Ковід-1, та вони прикладали усіх зусиль для її оздоровлення. Вона як медпрацівник, несла усі витрати протягом усього часу находження в медустановах, реанімаційному відділенні. Вона звернулась з письмовою заявою в червні 2021 року у м. Одесі до Приморської Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , як передбачено ст.ст. 1268,1269,1270 ЦК України. Спадкова справа № 168018941, інших спадкоємців немає. Державним нотаріусом 10.02.2022 року їй було надано відповідь та рекомендовано звернутись до суду для вирішення питань про спадок. Вищезазначені обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та позов просить задовольнити та не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, відзиву на позовну заяву не надавав.
Третя особа у призначене судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.
Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 280,281 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та відсутності заперечень зі сторони відповідача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтями 77,78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що згідно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 16.06.2021 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) а/з № 8177. (а.с. 14)
17.05.1994 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 , інтереси якої представляла її матір - ОСОБА_2 , оскільки та була неповнолітньою, квартиру АДРЕСА_2 . (а.с. 10)
Відповідно до свідоцтва про поховання № НОМЕР_2 від 17.06.2021р. вбачається, що похованням ОСОБА_3 займалася ОСОБА_2 . (а.с. 15)
22.07.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі заяви позивача, державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси Чорною С.Г., 22.07.2021 року була відкрита спадкова справа за № 344Б/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Копія вищезазначеної спадкової справи долучено до матеріалів справи. (а.с. 94-106)
10.02.2022 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеси Чорна С.Г. направила листа ОСОБА_1 , де повідомлено, що нею не було пред`явлено жодного документу про доказ родинних відносин, у зв`язку із чим запропоновано звернутись до суду для вирішення проблемних питань. (а.с. 18)
Нарахування заробітної плати відбувалося на зарахування на картковий рахунок у АТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 108)
При цьому як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 за життя проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею у відповідній квартирі проживала позивач ОСОБА_1 , з якою вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, а й несли усі витрати по господарству, піклувались про добробут нашої сім`ї. Прояви турботи, піклування, їхні взаємини носили характер як рідні, тобто в повному розумінні і як повноправні члени сім`ї.
Крім того ОСОБА_3 з 07.04.2021р. по 12.05.2021р. перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна інфекційна лікарня», усі витрати протягом усього часу находження в медустановах, реанімаційному відділенні займалася позивач у справі. (а.с. 78-79, 80, 81, 82)
Також в матеріалах справи наявна велика кількість квитанцій про сплату позивачем комунальних послуг. (а.с.61-77)
Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.
Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Частиною ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
В порядку статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Виходячи з положень частини третьої ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється позачергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.
За змістом статті 1258ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
По даній справі встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 протягом останніх 14 років із спадкодавцем ОСОБА_3 , до дня смерті останньої, необхідно заявниці для отримання спадщини, автоматично призводить до визнання її спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України.
Крім того інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 матеріалами справи не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1258, 1264, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76-78, 83, 263-265, 268, 274-279, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права на спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю протягом чотирнадцяти років до дня смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на кошти в сумі 12 800 грн. 24 коп., що знаходяться на зберіганні в Акціонерному товаристві Комерційного Банку «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2023 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН