ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8947/23 Справа № 204/2184/23 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
УХВАЛА

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Барильської А.П., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря - Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про виділення в натурі частини майна та визнання права власності на виділене майно, -

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду зі спільним позовом до Покровської міської ради Донецької області із вимогами про виділення в натурі частини майна та визнання права власності на виділене майно(а. с. 2-5).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачі є власниками частини житлового домоволодіння АДРЕСА_1 . Вони, як співвласники даного домоволодіння мають намір здійснити виділ належної їм частки житлового будинку в натурі в окремий об`єкт. Однак вони не можуть укласти договір з іншими співвласниками цього будинку, оскільки вони померли. Вказують, що інша частина житлового будинку належала ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 14 вересня 1998 року, однак, приблизно, у 2013 році остання померла. Зазначають, що у ОСОБА_3 був син ОСОБА_4 , який разом з нею був зареєстрований за однією адресою, але перебував у місцях позбавлення волі та, приблизно, у 2019 році також помер. Стверджують, що після їх смерті, інші родичі у будинку не проживали, а сам будинок з того часу стоїть безхазяйний, руйнується. Вказують, що у зв`язку зі смертю власників та відсутністю спадкоємців вони позбавлені можливості укласти договір із співвласниками будинку у нотаріальному порядку. Зазначає, що за відсутності спадкоємців, після спливу року після відкриття спадщини, остання вважається відумерлою та переходить у комунальну власність територіальної громади. Вказують, що вони неодноразово зверталися до відповідача, який їм повідомив про те, що спадкоємців немає, а тому вони вважають, що єдиним засобом реалізувати своє право на виділ частки майна є звернення з позовом до суду. При цьому, зазначають, що відповідно до висновку експерта ФОП ОСОБА_5 від 24 вересня 2021 року, за технічними показниками, виділити частину об`єкту (домоволодіння) в натурі як окремий об`єкт - є можливим. У зв`язку з цим позивачі вимушені звернутися до суду для виділення частки в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Покровської міської ради Донецької області про виділення в натурі частини майна та визнання права власності на виділене майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посилаючись на те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду, обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України та, відповідно, статті 13, 14 Господарського процесуального кодексу України також гарантують те, що цивільне та господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово зазначає, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Зв`язок принципів змагальності та рівності, що, зокрема, досліджений у роботі «Конституційний принцип рівності та його особливості в адміністративному судочинстві», акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити та витребувати відповідні докази, які зазначені у клопотанні останнього.

Керуючись ст. 259, 260, 84 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати:

1. з Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул.Поштова, 4, електронна адреса ):

- витяг з актового запису про дату смерті ОСОБА_3 (орієнтовна дата смерті 2013 рік);

- витяг з актового запису про дату смерті ОСОБА_4 (орієнтовна дата смерті 2019 рік)

- витяг з актового запису про народження ОСОБА_4 (для підтвердження, що він є сином ОСОБА_3 )

2. з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської військової адміністрації ( 85302,Донецька обл,м.Покровськ, пл.Шибанкова,11, електронна пошта ) інформацію :

- За якою адресою була зареєстрована ОСОБА_3 на момент своєї смерті та хто був зареєстрований разом із нею (орієнтовна дата смерті 2013 рік, орієнтовна адреса місця реєстрації - АДРЕСА_1 )

- За якою адресою був зареєстрований ОСОБА_4 на момент своєї смерті та хто був зареєстрований разом із ним ( орієнтовна дата смерті 2019 рік, орієнтовна адреса місця реєстрації - АДРЕСА_1 ).

3. З Першої покровської державної нотаріальної контори ( 85302, Донецька обл, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд 13, електронна адреса ) інформацію, чи відкривалась спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (орієнтовна дата смерті 2013 рік) та ОСОБА_4 (орієнтовна дата смерті 2019 рік).

До 17 січня 2024 року витребувані докази надати Дніпровському апеляційному суду (м. Дніпро, вул. Харківська, 13) з посиланням на цивільну справу за № 22-ц/803/8947/23, а у разі відсутності можливості подати докази, які вимагає суд, - повідомити про це суд із зазначенням причин.

За невиконання ухвали без поважних причин винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала не перешкоджає провадженню у справі і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

М.Ю. Петешенкова