Головуючий суддя
в суді І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/343/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря Репях А.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

15.06.2010 між сторонами розірвано шлюб. Сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 . На підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 31.05.2010 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), при цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2010 року до повноліття дитини. У вказаному рішення не було враховано обставини, передбачені ст. 182 СК України, що передбачають зменшення розміру аліментів.

Так, на даний час позивач має на утриманні троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (дочка від першого шлюбу), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (сини від другого шлюбу). Також позивач вказував, що у нього хвора матір, яка є особою з інвалідністю І групи, яка потребує стороннього догляду, також хворіє син ОСОБА_5 , у якого ураження головного мозку, спричинений унаслідок родової травми. Син потребує системних діагностичних обстежень, додаткових занять зі спеціальними педагогами, активної розробки суглобів, курсів масажу, ортопедичного взуття та потребує особливих освітніх потреб.

Позивач вважає, що для забезпечення двох дітей від другого шлюбу та непрацездатної матері, доцільним є зменшення розміру аліментів до 1/10 частки від усіх доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку.

У позовній заяві позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 31.05.2010 про стягнення на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити. 15.11.2023 подав відповідь на відзив, де вказував, що він сплачував аліменти, про що постійно надавав квитанції до ДВС, на даний час деякі квитанції за минулі періоди загубились. Вважає, що у розрахунку не правильно взято базу нарахування за період з січня 2020 по травень 2022, оскільки за цей період були нараховані 1/4 аліментів із середнього заробітку по регіону, а не з фактичного доходу. Вказував, що з серпня 2020 по серпень 2021 він отримував офіційну заробітну плату в ТОВ "ЗАНД ТРЕЙД", проте у січні 2021 року у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, оскільки йому не виплачували заробітну плату, але він продовжував сплачувати аліменти по мірі можливості, заборгованість по заробітній платі йому сплатили лише у грудні 2022 року.

На даний час здійснюється досудове врегулювання розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Також його син ОСОБА_7 потребує домашнього нагляду, тому дружина продовжує перебувати у декретній відпустці. Отже дружину він теж змушений утримувати.

Крім того, роботодавець не повернув йому трудову книжку, тому у нього вимушений прогул. Відсутність трудової книжки заважає його подальшому працевлаштуванні та реєстрації у центрі зайнятості. Щодо даної обставини було ухвалено рішення суду у справі № 374/23/23, на яке подано апеляційну скаргу.

Згідно довідки -розрахунку зі сплати аліментів від 30.10.2023, державний виконавець нараховує аліменти у розмірі 3603 грн 75 коп., який є для нього непід`ємним, адже він також повинен забезпечувати інших членів родини та у нього відсутні доходи, з який він міг би сплачувати аліменти.

Вважає, що вказані обставини вказують на зміну його сімейного та матеріального стану в сукупності, та є підставою для зменшення розміру аліментів.

22.11.2023 позивач подав відповідь на заперечення ОСОБА_2 , де вказував, що наявність хворої матері та хворої дитини є достатніми обставинами для зменшення розміру аліментів. Відповідачкою не надано доказів про покращення його матеріального становища. Натомість, у нього немає власного житла, дороговартісні автівки, кошти на рахунках, депозитах. Хвора дитина потребує системних реабілітацій, відвідувань спеціалістів, курсів масажу, призначень препаратів, постійного нагляду лікарів ( у м. Київ), у зв`язку із чим він несе транспортні затрати. Його мати має обмежені рухові можливості, перебуває у памперсах, та нещодавно перенесла вартісну операцію (пластина у відділі хребта). Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволенні позовної вимог. Вказувала, що вона тяжко хворіє, у зв`язку із чим проходить стаціонарне лікування в хіміотерапевтичному відділенні Київського обласного онкологічного диспансеру, на яке потрібні значні кошти. На підтвердження чого надала до суду виписки з історії хвороби та результати комп`ютерної томографії.

06.11.2023 подала відзив на позов, та просила визнати поважною причину пропуску строку на подання відзиву та поновити вказаний строк, на підтвердження чого надала довідки про проходження стаціонарного лікування у НКП КОР "Київський обласний онкологічний диспансер". У відзиві на позов вказувала, що позивач на підтвердження позовних вимог надав копії свідоцтв про народження дітей: сина ОСОБА_8 , 2015 р.н., та ОСОБА_7 , 2020 р.н., довідки про доходи позивач не надав. Проте, відповідно до правових висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 03.06.2020 у справі № 760/97/18-ц, від 16.09.2020 у справі № 565/2017/19, від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20, зміна сімейного стану позивача, а саме: народження у нього інших дітей не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, позивач протягом тривалого часу не добросовісно сплачував аліменти, тому склалась заборгованість, яка станом на 30.10.2023 становить 99 930 грн 31 коп.

20.11.2023 відповідачка подала заперечення на відповідь на відзив, де вказувала, що подана позивачем відповідь на відзив не спростовує наданих нею доводів, а наведені позивачем аргументи не відповідають положенням чинного законодавства та встановленій судовій практиці. Надані позивачем у відповіді на відзив пояснення не можуть бути належними та допустимими доказами по справі, тому підлягають відхиленню, згідно наступного. Позивач намагається переконати суд у тому, що відділом ДВС не враховано деякі квитанції щодо сплати аліментів за 2016-2019 роки, а також не враховані деякі проплати Кагарлицьким ВДВС, але за які саме місяці не вказано. Проте, правильність нарахування посадовими особами ДВС заборгованості позивача по сплаті аліментів, а також наявність в діях державних виконавців службової недбалості (на думку позивача), не є предметом даного спору і не може досліджуватись у даній справі, а підлягає врегулюванню поза межами даного провадження. При цьому сам факт наявності заборгованості позивачем не заперечується і факти, що розмір цієї заборгованості є значним та простроченим в часі, підтверджується рядом постанов державного виконавця у ВП 21235455: про арешт коштів боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а також відомості щодо нього внесено до реєстру боржників.

Щодо наявності у позивача хворої матері та хворої дитини, то ці факти самі по собі не вказують на зміну матеріального стану, оскільки він на надав жодних лікарських призначень для лікування хворих, та документів, які підтверджують придбання ліків. Що стосується посилання позивача на відсутність трудової книжки та неможливістю працевлаштуватись через це з посиланням на рішення Ржищівського міського суду Київської області у справі 374/23/23, то позивач суперечить сам собі, оскільки даним рішенням суд відмовив у задоволенні позову в частині повернення трудової книжки., оскільки ОСОБА_1 не довів ні факту повернення трудової книжки, ні фактів його звернень до роботодавця. Крім того, в цьому ж рішенні судом встановлено, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження неможливості працевлаштуватись через відсутність трудової книжки. Оскарження судового рішення не доводить правомірність позовних вимог. Таким чином відповідачка вважає, що позивачем не доведений факт погіршення його матеріального стану на час звернення з позовом про зменшення розміру аліментів, порівняно з його матеріальним станом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів від 31.08.2010 року. У запереченні на відповідь на відзив просила залишити позовні вимоги без задоволення.

Судом встановлено наступні обставини.

Сторони розірвали шлюб 15.06.2010 (а.с.4). Сторони мають спільну дитину (а.с.7).

На підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 31.05.2010 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), при цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2010 року до повноліття дитини (а.с.5). На виконання рішення суду відкрито виконавче провадження № 21235455 від 08.09.2010 (а.с.6). Копією свідоцтва про народження ОСОБА_3

ОСОБА_1 має двоє дітей з іншою дружиною ОСОБА_9 : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_10 (мати позивача) потребує реабілітації інваліда, що підтверджується індивідуальною програмою № 69 від 27.09.2022 (а.с.10).

Згідно з консультативним висновком спеціаліста № 2905 від 06.04.2022 (а.с.12), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередній діагноз: ураження головного мозку, не уточнене. Вказане також підтверджено висновком № 899 лікарсько-консультативної комісії КНП "Ржищівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" (а.с.56).

Син позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує домашнього догляду, що підтверджується довідкою № 789 від 23.08.2023 (а.с.14), мав діагноз при народження: гіпоксично ішемічне враження ЦНС, перенесений набряк головного мозку, синдром рухових порушень, судомний синдром, аспіраційна пневмонія (а.с.13).

Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості по аліментах (а.с.45-46) № 23029 від 30.10.2023 встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 99 930 грн 31 коп.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 06.10.2023 у справі № 374/23/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "ЗАНД-ТРЕЙД" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заборгованості по заробітній платі за період з 27.06.2022 по 11.12.2022 у розмірі 4672 грн. 58 коп. У задоволенні позовних вимог про зобов`язання повернути трудову книжку відмовлено (а.с.51-52).

Згідно з медичного висновку, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24.07.2023 по 04.08.2023 пройшов повторний курс реабілітаційного лікування в ДЗ "Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи Міністерства охорони здоров`я"(а.с.55).

Заявами ОСОБА_1 (а.с.57, 59, 61, 63-65) встановлено, що ОСОБА_1 оформив заяви щодо передачі квитанцій про поштовий переказ до Кагарлицького ВДВС.

Розрахунком про сплату аліментів ОСОБА_1 від 26.06.2018 року встановлено, що заборгованості по аліментах станом на червень 2018 року немає (а.с.70).

Постановами державного виконавця від 30.10.2023 у ВП 21235455 було застосовано до боржника наступні обмеження: про арешт коштів боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною зброєю, про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а також відомості щодо нього внесено до реєстру боржників.

Згідно з виписок з історії хвороби № 7017 від 09.11.2023, № 6257 від 19.10.2023, № 5480 від 07.09.2023 № 6133 від 28.09.2023 встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 проходить стаціонарне лікування НКП КОР "Київський обласний онкологічний диспансер". Має онкологічне захворювання: інфільтративна карцинома молочної залози, що підтверджено комп`ютерною томографією.

Згідно з відомостями Кагарлицької ДПІ (м. Ржищів) від 21.11.2023 ОСОБА_1 отримував дохід у період з січня 2021 по серпень 2021 років, працюючи в ТОВ "ЗАНД-ТРЕЙД".

Норми права, застосовані судом.

Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 CK України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, дані норми права дозволяють констатувати, що при вирішенні вимог щодо зменшення розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і одержувача, у тому числі і враховувати стан здоров`я та потреби дитини в її розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789X11 (78912), та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно правовим висновом, викладеним у постанові Верховного Суду КЦС у справі № 565/2071/19 від 16 вересня 2020 року, аналіз статті 192 СК України передбачає, що підставами зміни розміру аліментів є, як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Разом з тим, зміна сімейного стану позивача, а саме: народження у нього іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 3 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Аналізуючи вказані вище правові норми та правові висновки Верховного Суду вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

З матеріалів справи та з пояснень сторін у судовому засіданні судом встановлено, що після винесення рішення Ржищівського міського суду Київської області від 31.05.2010 про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сімейний стан позивача змінився.

Підставами для зменшення розміру призначених рішенням суду аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки на 1/10 частку, позивач вказував такі обставини: перебування на його утриманні хворої матері, яка є особою з інвалідністю І групи, та потребує стороннього догляду, наявність двох дітей від повторного шлюбу, захворювання сина та, у зв`язку із цим, потребою у домашньому догляді за ним, а також те, що дружина перебуває у декретній відпустці до догляду за дитиною, тому йому необхідно утримувати ще й дружину. Разом із тим, позивач не надав доказів на підтвердження спільного проживання з матір`ю та доказів про перебування матері на його утриманні, понесені витрати на лікування (придбання ліків) чи витрати на реабілітацію хворих матері та сина, належними доказами не підтвердив неможливості влаштування на роботу для забезпечення належного утримання родині. У судовому засіданні позивач підтвердив, що лікування сина здійснюється безкоштовно та він несе витрати лише на пальне під час відвідування лікарні у м. Київ.

Відповідачка вказувала, що має онкологічне захворювання, у зв`язку із чим проходить стаціонарне лікування в хіміотерапевтичному відділенні НКП КОР "Київський обласний онкологічний диспансер", вказане лікування потребує значних витрат. На підтвердження вказаного відповідачка надала відповідні виписки з історії хвороби та результат досліджень. Крім того, позивач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 99 930 грн 31 коп., про що надано довідку-розрахунок від 30.20.2023.

Врахувавши вказані вище обставини, та оцінивши докази у справі, дійшов висновку про неможливість позивача сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, а тому вказані аліменти підлягають зменшенню з 1/4 частки доходів (заробітку) позивача на 1/6 частку. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп., позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 536 грн 80 коп.

При ухваленні рішення судом не взято до уваги твердження позивача про те, що при ухваленні попереднього рішення про стягнення аліментів від 31.05.2010 у справі № 2-84/10 судом не взято до уваги наявності дітей від повторного шлюбу та хворої матері, оскільки діти позивача від повторного шлюбу народились у 2015 та 2020 роках. Також суд не досліджував доводи позивача щодо оспорювання розміру заборгованості по аліментах, оскільки дане питання не входить до предмета позову.

Керуючись ст. ст. 141, 182, 184, 191, 192 СК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 141, 209-211, 213, 214, 228-239, 241-246, 259, 263 - 265, 267, 268, 272, 273, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Ржищівського міського суду Київської області від 31.05.2010 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування судових витрат у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Повне рішення складено 01 грудня 2023 року.

Суддя А.В. Потапенко