Справа № 305/2283/22
Провадження № 2/309/1034/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Продан Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, в якому просить стягнути на його корить з держави Україна через Державну казначейську службу України з єдиного казначейського рахунку 30000 гривень відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю посадових та службових осіб органу державної влади Рахівського районного суду Закарпатської області. Позов обґрунтовує тим, що 19 травня 2017 року у справі №305/1696/16-а рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відновлення водопровідної лінії відмовлено.

03 липня 2017 року колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області його апеляційну скаргу задоволено, рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2017 року скасовано та ухвалено у даній справі нове рішення, яким його, ОСОБА_1 позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні водопроводом до його будинку АДРЕСА_1 , шляхом відновлення водопостачання до даного будинку. Верховний Суд підтвердив законність рішення апеляційного суду Закарпатської області та залишив його в силі.

Громадянка ОСОБА_2 дане рішення суду умисно не виконала, чим вчинила злочин. Починаючи з 2000 року і по даний час вона умисно вчиняє неправомірні дії стосовно позивача. В 2002 році вона пошкодила його водопровідну лінію. Рахівським районним судом у справі №2-752 було винесено рішення, яким зобов`язано ОСОБА_2 шляхом ремонту усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні водопроводом до будинку АДРЕСА_1 .

Громадянка ОСОБА_2 із своїм сином ОСОБА_3 вже третій раз умисно пошкодили його водопровідну лінію, враховуючи те, що його будинок розташований в горах і центрального водопостачання взагалі немає.

08 червня 2018 року Рахівським районним судом була винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання у справі №305/986/18 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №1-кп/305/308/18, внесеному в ЄРДР 0001218 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. В даному кримінальному провадженні він, ОСОБА_1 , є потерпілим та цивільним позивачем. Дана кримінальна справа в Рахівському районному суді Закарпатської області розглядається вже п`ятий рік. Виходячи з вищезазначеного, суд порушив безпідставно термін розгляду даної кримінальної справи, чим сприяє обвинуваченій в подальшому самоуправстві та вчиненні неправомірних дій стосовно нього, чим завдано йому значної моральної шкоди. Суд по даний час не поновив його порушені права.

19 травня 2017 року у справі №305/1696/16-ц Рахівським районним судом було прийнято неправосудне рішення, що породило подальшу судову тяганину, яка вже триває 22 роки.

Рахівським районним судом Закарпатської області порушено статтю 129-1 Конституції України.

Судом порушено його право, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також судом своїми діями та бездіяльністю і незаконними рішеннями порушено статтю 13 Права на ефективний засіб юридичного захисту згідно Конвенції.

Вважає, що окремі посадові особи Рахівського районного суду Закарпатської області умисно, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, які їм надала Держава Україна, неправомірно завдали йому моральної шкоди, чим порушили ст. 3 Конституції України.

Позивач був вимушений звертатися до суду за поновленням його порушених прав і Рахівський районний суд незаконно і несправедливо відмовляв у його позовах. На підставі вищенаведеного, порушився його стандартний ритм життя, він зазнав переживань, емоційних хвилювань.

Моральну шкоду оцінює у розмірі 30000 гривень. Вважає, що саме така сума обумовлена вищезазначеними фізичними та душевними стражданнями, погіршенням стану його здоров`я, внаслідок цих страждань.

Відповідач Державна казначейська служба України у поданому відзиві позов не визнав, мотивуючи, що Державна казначейська служба забезпечує казначейське обслуговування державного та місцевого бюджетів, є окремою юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного гербу України та своїм найменуванням та не несе відповідальність за дії органів державної влади. Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, то відповідно до вимог Конституції України, ЦК України та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану позивачеві внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів та брати участь у справі в якості відповідача. Вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

У судове засідання сторони не з`явилися, позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи в його відсутності, відповідно зазначивши про повне підтримання позовних вимог, представник відповідача - Державної казначейської служби України про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах даної цивільної справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Нормами статей 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2017 року в справі № 305/1696/16-ц відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відновлення водопровідної лінії.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив рішення Рахівського районного суду Закарпатської області. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03.07.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2017 року скасовано та ухвалено у даній справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні водопроводом до його будинку АДРЕСА_1 шляхом відновлення водопостачання даного будинку.

Також, згідно ухвали від 08.06.2018 року у провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, перебуває кримінальне провадження № 1-кп/305/308/18, внесене до ЄРДР за № 0001218 про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У позові ОСОБА_1 вважає, що окремі посадові особи Рахівського районного суду Закарпатської області умисно, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, які їм надала Держава Україна, неправомірно завдали йому моральної шкоди, чим порушили ст. 3 Конституції України.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення (постанова Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 2-1100/2010, провадження № 61-2312св22).

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, визначив відповідачем Державу Україна в особі Державної казначейської служби України, яка має нести, на думку позивача, відповідальність за порушення посадовими особами Рахівського районного суду Закарпатської області положень статей 3, 6, 129-1 Конституції України.

Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж не залучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України або її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, провадження № 14-515цс19).

Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, провадження 12-161гс18 (пункт 6.22); від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18, провадження № 14-36цс19 (пункт 35); від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, провадження № 14-316цс19 (пункт 33); від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц, провадження № 14-447цс19 (пункти 25-28).

Одним з основних завдань Казначейства України є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів (пункт 3 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, далі - Положення № 215).

Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення № 215).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, ухвалених судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право ухвалювати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно із пунктом 35 Порядку № 845 казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин.

Із повноважень та завдань Державної казначейської служби України не вбачається, що цей орган несе відповідальність за шкоду, завдану суддями в результаті протиправної бездіяльності чи ухвалених рішень.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 (далі - Положення № 228), одним з основних завдань Мін`юсту є забезпечення самопредставництва Мін`юсту як органу державної влади, який у випадках, передбачених законом, бере участь у справах та діє у судах України від імені та в інтересах держави, зокрема через територіальні органи Мін`юсту; здійснення захисту інтересів України у Європейському суді з прав людини, під час урегулювання спорів і розгляду в закордонних юрисдикційних органах справ за участю іноземних суб`єктів та України.

Пунктом 54-1 Положення № 228 передбачено, що Міністерство юстиції України бере участь у справах, діє в судах України від імені та в інтересах держави у випадках, передбачених законом, зокрема через територіальні органи Мін`юсту.

Таким чином Держава Україна в особі Державної казначейської служби України є неналежним відповідачем у цій справі.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).

Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема статтею 175, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

До початку розгляду справи по суті позивач не звертався до суду із клопотання про заміну неналежного відповідача належним.

За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та ухвалює рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів, які б вказували на те, що Державною казначейською службою України порушено, не визнано чи оспорено права позивача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 травня 2023 року в справі № 459/2566/21, провадження № 61-7127св22.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Таким чином суд, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» та судом відмовлено у задоволенні його позовних вимог, тому судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2023 року.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.