Справа № 464/7268/23
пр.№ 2/464/1881/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Андрушко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений 01 червня 2013 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №759.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 01 червня 2013 перебуває з відповідачем у шлюбі. В подружжя є неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем поступово почало погіршуватись через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що негативно впливає на розвиток та стан їх неповнолітніх дітей, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам, просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін).

Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулась до суду з заявою, в якій просить суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Враховуючи неявку сторін та подані заяви, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 СК України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 01 червня 2023 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, 01 червня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб, зареєстрували такий у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №759. Після державної реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а. с. 4).

В подружжя є неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 02.12.2013 та серії НОМЕР_3 від 11.01.2016 відповідно (а. с. 9,10).

Судом встановлено, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові, без якого повноцінна сім`я існувати не може, а примирення неможливе.

З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. З цього слідує, що подальше збереження шлюбу, який існує формально, суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1073,60 грн., а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, відтак суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн., а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на її користь.

На підставі ст. ст. 24, 105, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 2, 12, 89, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 01 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №759, розірвати.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 29 листопада 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуюча Сабара Л.В.