С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І. Вступна частина

05 вересня 2023 року в м. Києві

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув цивільну справу за ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів.

ІІ. Описова частина

В листопаді 2021 року Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «КС Володар» та просила стягнути на свою користь:

-40000 гривень не повернутого внеску згідно з Договором №ДВ-126 від 04.07.2012;

-390952,73 гривень несплачених відсотків за внесок по Договору №Дв-126 від 04.07.2012;

-335,34 гривень 3% річних на суму неповернутого внеску;

-122400,00 гривень на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою суду від 24.11.2021 було відкрите спрощене позовне провадження у справі.

25 серпня 2023 року Позивачка подала нову редакція позовної заяви, в якій вона просила стягнути з Відповідача:

-430952,76 гривень не повернутого внеску згідно з Договором №ДВ-126 від 04.07.2012;

-335,34 гривень 3% річних на суму неповернутого внеску;

-162000,00 гривень на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Свої вимоги Позивачка обгрунтовувала наступним.

Зазначила, що 04.07.2012 між нею та КС «КС Володар» було укладено договір №ДВ-12 «Довгостроковий з капіталізацією» по залученню внеску (вклада) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно з п.1.1 якого Позивачка зобов`язалася внести на рахунок Спілки 10000 гривень, а Відповідач зобов`язався повернути вклад разом з нарахованими на нього процентами до 04.07.2015 (через 36 місяців).

Умови зазначеного договору, як зазначає Позивачка, допускали внесення коштів у більшому розмірі, у зв`язку з чим нею було внесено вклад на загальну суму в розмірі 40000 гривень, трьома платежами: 04.07.2012 в сумі 10000 гривень, 06.08.2012 в сумі 10000 гривень та 25.09.2012 в сумі 20000 гривень.

При цьому, як вказала Позивачка, згідно з п.2.6 Договору нараховані відсотки на внесок (26% річних) зараховуються члену Кредитної спілки як поповнення з урахуванням п.2.1 в межах Даного Договору з 1 (першого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому вони були нараховані.

Відповідно до п. 2.8 Договору Позивачка не вимагала повернення суми строкового внеску у зв`язку з закінченням строку, а тому Договір вважається продовженим на умовах внеску до запитання.

14 липня 2021 року, як зазначає ОСОБА_1 , вона направила лист-вимогу до Кредитної спілки з проханням про повернення внеску з урахуванням усіх нарахованих процентів до 01.08.2021, проте Відповідач вкладу не повернув.

Відтак, як вважає Позивачка, з 01.08.2021 у Відповідача розпочалося прострочення виконання зобов`язання з повернення коштів, у зв`язку з цим вона має право на отримання 3% річних за період прострочення (01.08.2021 - 14.12.2021) в сумі 335,34 гривень, а також пеню за ставкою 3% на день за той же період від суми заборгованості в сумі 162000 гривень.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання представник не з`явився.

Представник Позивачки підтримала позов в остаточній редакції та подала заяву про відсутність заперечень проти постановлення заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 липня 2012 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «КС «Володар» було укладено договір № ДВ-126 «Довгостроковий з капіталізацією» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Відповідно до п. 1.1 договору кредитна спілка після використання внеску в сумі 10000 гривень в цілях передбачених статутом Кредитної спілки та договором, зобов`язується повернути його члену Кредитної спілки разом з нарахованими на нього відсотками не пізніше 04 липня 2015 року.

Пунктом 2.1.3 Договору передбачене право члена спілки протягом строку дії Договору збільшити розмір внеску шляхом внесення додаткових коштів в

Згідно з п. 2.2. договору на внесений членом кредитної спілки внесок щомісячно нараховується 27 % річних.

Згідно з п.2.6 Договору нараховані відсотки на внесок зараховуються члену кредитної спілки як поповнення.

Встановлено, що 04 липня 2012 року Позивача внесла в якості вкладу суму в розмірі 10000 гривень, 06 серпня 2012 року - ще 10000 гривень, 25 вересня 2012 року - 20000 гривень, збільшивши суму вкладу залучену нею особисто до 40000 гривень.

Згідно з п. 5.1 Договору строк його дії погоджений сторонами до 04 липня 2015 року. Проте пунктом 2.8 Договору визначено, що якщо член Кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового внеску (вкладу) у зв`язку з закінченням строку, встановленого цим договором, то після настання визначеного у п.1.1. строку Договір уважається продовженим на умовах внеску (вкладу) до запитання (вимогу).

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині 1 цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

З матеріалів позову вбачається, що Позивачка звернулася до КС «Володар» із заявою про повернення вкладу за Договором лише 04 липня 2021 року. Таким чином, починаючи 04.07.2015 Договір вважався продовженим на умовах Договору внеску до запитання.

Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про затверджені Відповідачем умови Договору внеску до запитання, а тому суд вимушений використовувати для розрахунку заборгованості умови Договору №ДВ-126 «Довгостроковий з капіталізацією», який був укладений між сторонами.

В справі наявні розрахунки збільшення розміну внесків (вкладів) ОСОБА_1 з урахуванням положень про щомісячну капіталізацію нарахованих відсотків. Так, перший вклад в сумі 10000 гривень за рахунок капіталізації відсотків станом на 01.07.2021 збільшився до 110826,54 гривень, другий вклад в сумі 10000 гривень (07.08.2012) станом на 31.07.2021 збільшився до 108396,05 гривень, а третя частина вкладу в сумі 20000 гривень (26.09.2012) збільшилася до суми в розмірі 211730,17 гривень.

Загальна сума вкладу з урахуванням капіталізації становить 430952,76 гривень.

Вимоги Позивачки про стягнення такої суми, відтак, є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.1. договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору (надалі - «порушення договору»), винна Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору.

З п. 4.2. договору вбачається, що у випадку порушення Кредитною спілкою вимог п.п.1.1. та 2.7. Договору остання несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства України.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, Договором №ДВ-126 не передбачена відповідальність Кредитної спілки у вигляді сплати пені за прострочення виконання зобов`язань з повернення вкладу.

Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Аналіз чинного законодавства свідчить про те, що вкладник за договором банківського вкладу (депозиту) є споживачем фінансових послуг, а банк (в даному випадку - кредитна спілка) - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені в розмірі 3 % вартості послуги за кожен день прострочення.

Враховуючи викладене, вимоги Позивачки про стягнення пені, передбаченої Законом України «Про захист прав споживачів», в сумі 162000 гривень слід визнати обгрунтованими, оскільки вони розраховані з суми в розмірі 40000 гривень, тобто явно не перевищують розмір неустойки, який був би розрахований з усієї суми заборгованості.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, складаний Позивачкою, судом перевірений, він також розрахований з суми 40000 гривень, стосується періоду заборгованості з 01.08.2021 по 11.11.2021, а тому, враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в тих межах, у яких вони заявлені, тобто в сумі 335,34 гривень.

Таким чином, стягненню з Відповідача підлягає сума вкладу в розмірі 430952,76 гривень, три проценти річних в сумі 335,34 гривень, а також пеня в розмірі 162000 гривень.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 5932 гривні 88 копійок.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись 526, 625, 651, 1046, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» задовольнити.

Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованість та штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань з повернення вкладу за договором ДВ-126 «Довгостроковий з капіталізацією» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в загальному розмірі 593288,10 гривень, який складається з:

-Суми вкладу з урахуванням капіталізації відсотків в сумі 430952,76 гривень;

-3% річних в розмірі 335,34 гривень;

-пені в розмірі 162000 гривень.

2.Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір в розмірі 5932,88 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Кредитна спілка «КС Володар», адреса: м. Харків, вул. Клочківська, 192, .

Суддя: