21.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/4856/23
Провадження № 2/205/2099/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, в якій просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 . На підставі Договору дарування мати подарувала йому частину домоволодіння АДРЕСА_1 де він і мешкав разом зі своєю родиною. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 11.09.1996 року державним нотаріусом Другої ДДНК Грищенком В.І., його матері належить 63/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . З весни 2008 року він через сімейні обставини переїхав постійно жити до своєї матері ОСОБА_3 в її частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Мати перед смертю довго хворіла та потребувала постійного догляду за нею. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_3 . Після смерті відкрилась спадщина на 63/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , належну матері на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 11.09.1996 року. На день її смерті в домоволодінні був зареєстрований ОСОБА_4 та співвласник домоволодіння ОСОБА_5 . З заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори ніхто не звертався. Після смерті матері він продовжив жити в її частині домоволодіння, платив за комунальні послуги. Також він продовжував доглядати за ОСОБА_4 , який був одиноким та не мав власного житла, а також був лежачим хворим та потребував сторонньої допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , проте спадкова справа не відкривалась, спадкоємців він не мав. 11.07.2011 року ОСОБА_1 переоформив свою частину домоволодіння АДРЕСА_1 своєму синові - ОСОБА_6 , де так і мешкали мій син та дружина. 10.11.2012 року трагічно загинула дружина, ОСОБА_7 . В лютому 2023 року я звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Жукової Ю.Ю. з метою оформлення спадкових прав та 14.03.2023 року приватним нотаріусом ДМНО Жуковою Ю.Ю. видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як мною було пропущено шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та реєстрація місця проживання його та матері різні. Таким чином, з метою подальшого оформлення прав на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, заявник вимушений був звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 23.05.2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року заяву ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Жукової Ю.Ю. засвідчену копію спадкової справи заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувано від Другої дніпровської державної нотаріальної контори інформацію про відкриття спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

09.08.2023 року та 24.08.2023 року на виконання ухвали від 03.07.2023 року до суду надійшли витребувані докази..

Ухвалою суду від 24.08.2023 року підготовче провадження закрито справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Просяник Н.П підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Заінтересована особа представник територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, просили винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_8 , 1966 р.н.. під присягу, надав наступні свідчення, що він є сусід та знайомий позивача. Він особисто проживає в буд. АДРЕСА_1 . Це будинок на два господара, різні двори, різні входи в будинок. Сусідів знає з 1998 року. Підтвердив факт проживання сусідки т. Валі, яка померла, дідуся який хворів та ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 , 1966 р.н.. під присягу, надала наступні свідчення, що вона мешкає по сусідству у АДРЕСА_2 , Вона є медичним працівником, а тому у 2008-2009 роках особисто була у буд. АДРЕСА_1 , так як робила ін`єкції т. Валі. Підтвердила проживання у буд. АДРЕСА_1 т. Валі, д. ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Також зазначила, що ОСОБА_9 по теперішній час проживає по зазначеній адресі.

Свідок ОСОБА_12 , 1970 р.н.. під присягу, надав наступні свідчення, що він є товарищем ОСОБА_9 . Особисто він з дитинства проживає у буд. АДРЕСА_2 . Підтвердив факт, що ОСОБА_9 приблизно за 1,5 року до смерті ОСОБА_13 переїхав проживати до буд. АДРЕСА_1 , так як його мати потребувала постійного нагляду.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, відповідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 березня 1969 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Як вбачається з паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній з 02 грудня 1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом від 11.09.1996 року, посвідченого Другою Дніпропетровською держнотконторою, зареєстрованого в реєстрі за №4-3332, ОСОБА_3 належить 63/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

Згідно листа №14/5-3238 від 23.03.2023 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 13.02.1997 та з реєстраційного обліку не знята. Склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_3 становить 2 особи: 1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 21)

Відповідно договору дарування, посвідченого 11.05.1999 року приватним нотаріусом ДМНО Гуніною В.І., ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 24.09.2009 року, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19). Довідкою про причину смерті за №618 від 09.09.2009 року встановлено, причина смерті ОСОБА_3 : рак підшлунковою залози. (а.с. 20)

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 17.03.2014 року, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 28). Довідкою про причину смерті за №37 від 17.03.2014 року встановлено, причина смерті ОСОБА_4 : хронічна серцева-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця (а.с. 28-29).

Відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого 11.07.2011 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Менделєвою Л.А., ОСОБА_1 продав ОСОБА_6 частину домоволодіння АДРЕСА_3 (а.с. 31).

Так, з метою прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері, заявник 14.03.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Жукової Ю.Ю., однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що спадкоємець, не був зареєстрований разом з померлою на момент її смерті та у встановлений строк для спадкування не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом.

Згідно акту обстеження домоволодіння про проживання квартального комітету №7/03 Новокодацького району м. Дніпра від 27.03.2023 року, було складено даний акт у тому, що у буд. АДРЕСА_1 дійсно гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з 13.02.1997 року по теперішній час без реєстрації. Разом з ним проживала та була зареєстрована з 13.02.1997 року мама ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 52).

Згідно актів щодо підтвердження факту спільного проживання від 14.03.2023, 15.03.2023 та 16.03.2023 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з весни 2008 року разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті матері, де і продовжує далі проживати (а.с. 53-55).

Відповідно спадкові справі № 70386551, заведеної після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , була відкрита на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні (а.с. 84-91).

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У даному випадку від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті останньої залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю реалізації права на звернення до нотаріуса та подальшим прийняттям спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Так, факт постійного проживання позивача та спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та зазначеними вище, а також добутими в судовому засіданні, а саме показаннями свідків.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви заявника про встановлення факту проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки служить підставою для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 19, 23, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31 листопада 2023 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва