Справа № 467/886/23
Провадження № 2/467/201/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та коштів, витрачених на оплату навчання

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та коштів, витрачених на оплату навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_5 доводиться їй батьком, з якого за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області з 02 лютого 2011 року стягувались аліменти на користь її матері ОСОБА_6 на її утримання як неповнолітньої дитини в розмірі частини з всіх видів заробітку. З 01 вересня 2020 року вона є студенткою Вознесенського фахового коледжу Миколаївського Національного аграрного університету денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для оплати навчання, проживання та харчування. Посилаючись на те, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання її як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років, стягнути з відповідача частину сплачених ОСОБА_6 коштів на навчання у розмірі 15390 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у яких він позовні вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину та витрат на оплату навчання не визнав, вказав, що вимога про сплату коштів на навчання у розмірі 15390 грн. матір`ю позивача ОСОБА_6 може бути заявлена лише особою, яка сплатила такі кошти при наявності відповідних правових підстав. Стягнення з відповідача повнолітньою донькою частини коштів за навчання на власну користь законодавством України не передбачено. Відповідач має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , мати якого відповідним рішенням суду позбавлена батьківських прав. Матір ухиляється від сплати аліментів, тому дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні відповідача. Відповідач з лютого 2023 року отримує пенсію за вислугою років у розмірі 6110 грн. 96 к., інших доходів не має, так як не має змоги працювати. У 2020 році він отримав травму і йому встановлено діагноз «Стан після хірургічного лікування компенсаційного перелому шийного відділу хребта зі значними нейрон-трофічними порушеннями шиї та верхньої лівої кінцівки», що потягло неможливість рухів в шийному відділі хребта і лівої руки.

У судовому засіданні позивача та представник позивача підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Окрім цього, зазначив, що відповідач має на даний час заборгованість по аліментам у розмірі 8000 грн. по рішенню Арбузинського районного суду Миколаївської області про стягнення на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представників сторін, суд прийшов до наступного.

Відповідач ОСОБА_5 є батькомОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою ВСП «Вознесенський фаховий коледж Миколаївського Національного аграрного університету» від 12 червня 2023 року № 157 ОСОБА_1 навчається на третьому курсі денної форми навчання вказаного навчального закладу на контрактній основі, термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року.

Відповідно до договору про надання освітніх послуги № 361- П20 від 28 серпня 2020 року ВСП «Вознесенський фаховий коледж Миколаївського Національного аграрного університету» і ОСОБА_6 в інтересах позивача ОСОБА_1 уклали договір, предметом якого є фінансові зобов`язання щодо оплати освітньої послуги, вартість якої за весь період навчання становить 43180 грн.

Зі змісту довідки навчального закладу від 21 липня 2023 року за № 194 видно, що за навчання позивача було сплачено наступні кошти у розмірах: 5000 грн., 4300 грн., 5200 грн., 5030 грн., 5625 грн., 5625 грн.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_8

ОСОБА_7 згідно акту про факт передачі дитини від 07 червня 2021 року, складеного комунальним закладом «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради, передано батьку ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_5 та його неповнолітній син ОСОБА_7 проживають у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне проживання, складеного Костянтинівським старостинським округом Южноукраїнської міської ради 29 серпня 2023 року.

З акту обстеження здоров`я ОСОБА_5 від 16 березня 2023 року та висновку лікаря вбачається, що останній має діагноз: контрактура шийного відділу хребта. Стан після оперативного лікування переломів С3-С5 хребців.

Відповідач отримує пенсію за вислугу років з березня 2023 року, її розмір на місяць складає 6110 грн. 96 к., про що свідчить довідка Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 04 серпня 2023 року.

Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2022 року позов органу опіки та піклування Благодатненської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_9 , малолітніх ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Благодатненської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено, позбавлено ОСОБА_8 батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто із ОСОБА_9 на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб під опікою або піклуванням яких будуть знаходитись діти, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 (однієї другої) частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 листопада 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дітей, відкритий у відділення Державного ощадного банку України.

З довідки управління соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради № 700 від 30 серпня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 станом на 30 серпня 2023 року на обліку в управлінні не перебуває, державних соціальних допомог на ОСОБА_7 не отримує.

Згідно відомостей Пенсійного фонду України ОСОБА_5 у 2022 році отримав дохід у розмірі 149104 грн. 76 к., у січні та лютому 2023 року 25283 грн.

З розрахунку державного виконавця за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2011 року про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітньої дитини станом на 12 жовтня 2023 року відповідач має заборгованість по аліментам у розмірі 1272 грн. 58 к.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є повнолітньою дитиною, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання.

Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи докази, надані відповідачем на обґрунтування своїх заперечень щодо стягнення аліментів, заявлених позивачем, суд констатує наступне.

Відповідач ОСОБА_5 не досяг пенсійного віку, з березня 2023 року отримує пенсію за вислугою років. Доказів про те, що відповідач є непрацездатним суду не надано.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отриманні матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, стан здоров`я дитини та відповідача, який має захворювання хребта, матеріальне становище відповідача, який отримує пенсію за вислугою років, розмір якої складає 6110 грн. 96 к. на місяць, на його утриманні перебуває неповнолітній син і інші обставини справи, в т.ч. розмір плати за навчання, виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів наявні правові підстави, передбачені законом, а тому вказана позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

В зв`язку з цим суд вважає можливим призначити аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення позивачем навчання чи до досягнення ним 23 років в залежності від того яка подія настане раніше.

Досліджені судом докази свідчать про те, що відсутні категоричні підстави щодо неможливості надання відповідачем утримання доньки у визначеному судом розмірі.

Наданий позивачем суду диск з відеозаписом, на якому відображена сварка між особами жіночої статі та роботу чоловіка, який розпилює дерев`яні бруски, суд вважає неналежним доказом, оскільки зображені на ньому події не встановлюють обставин, визначених статтею 182 СК України.

Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача на її користь витрат на оплату навчання у розмірі 15390 грн., понесених матір`ю ОСОБА_6 . Вказана вимога не підлягає задоволенню за відсутністю правових підстав для цього.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, тому із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 к.

Щодо вирішення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід зазначити наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано квитанцію, видану ОСОБА_2 про отримання коштів у розмірі 2000 грн. 25 липня 2023 року від ОСОБА_1 , однак не надано укладеного між нею та представником ОСОБА_2 договору про правничу допомогу, акт прийому-передачі наданих послуг, детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Рябухою В.І. на виконання умов до договору про надання правничої допомоги.

За таких обставин, у зв`язку з неможливістю встановити умови договору між позивачем та її представником щодо надання правової допомоги, обсяг робіт, виконаних останнім, суд приходить до висновку про те, що у стягненні витрат на правову допомогу на користь позивача має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та коштів, витрачених на оплату навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ПІН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на весь час її навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 25 липня 2023 року.

У задоволенні вимоги про стягнення понесених витрат на навчання відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ПІН НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 к.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 11 грудня 2023 року.

Суддя Т.М.Кологрива