ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участі секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що з 2013 року вона проживала однією сім"єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Від спільного проживання мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає із заявником та перебуває на її утриманні. 19 квітня 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований та брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України у зв"язку із військовою агресією РФ проти України. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув. ОСОБА_1 зазначила, що встановлення вказаного факту їй потрібно для виплати одноразової грошової допомоги у випадку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час виконання ним обов`язків військової служби чи проходження військової служби, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військових та членів сімей". На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Сіверськ Донецької області, відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського від 20 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 20 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Міністерство оборони України, як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №975, яку має на меті отримати заявник у разі встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії РФ, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу».

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Звернувшись до суду із заявою, ОСОБА_1 просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Сіверськ Донецької області, відносно дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказала, що встановлення факту батьківства їй потрібно для виплати одноразової грошової допомоги у випадку загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час виконання ним обов`язків військової служби чи проходження військової служби, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військових та членів сімей" (а.с.1-4).

Слід зазначити, вимоги ОСОБА_1 у цій заяві про встановлення батьківства пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за її дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні певного соціального статусу її дитини. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Така позиція повністю узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц, де Верховний Суд врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Аналогічні висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №539/4118/19.

Постановляючи оскаржену ухвалу суду від 20 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадженні у справі, суд першої інстанції вірно послався на те, що вимоги заявниці про встановлення факту батьківства з метою встановлення статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця для виплати одноразової грошової допомоги у зв"язку із загибеллю військовослужбовця не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства, оскільки метою звернення заявниці до суду є підтвердження певного соціального статусу її дитини .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки правовідносини, які виникли у справі є адміністративно-правовими, тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова