РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 позивач звернулась до суду з цим позовом, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , матір`ю якого являється ОСОБА_3 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та який відповідно до рішення суду від 26.10.2011 було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_4 проживав разом з матір`ю в АДРЕСА_1 . З часом ОСОБА_3 почала вести антисоціальний, аморальний спосіб життя, зловживати алкогольними напоями, постійно змінювати співмешканців, втратила престижну та оплачувану роботу, дитина зростала в антисанітарних умовах, а тому на початку 2020 року позивач забрала онука проживати до себе, де він проживає і на даний час.

Позивач повністю опікується інтересами онука, піклується про нього, займається його вихованням, навчанням та розвитком, слідкує за його здоров`ям. ОСОБА_5 навчається в 7 класі КЗ «Жмеринський ліцей №3», після школи позивач проводить весь свій вільний час разом з онуком, допомагає та контролює виконання домашнього завдання, намагається організувати дозвілля онука, який допомагає позивачу у домашніх справах, таких як прибирання квартири тощо. Позивач жодним чином не перешкоджає спілкуванню дитини з матір`ю, однак остання не має такого бажання та не робить цього, дитину до себе не бере, адже це не є можливим, оскільки в квартирі де проживає відповідач за несплату комунальних платежів відключені комунікації, життя та здоров`ям сина не цікавиться, вкрай рідко телефонує дитині. Складається враження, що відповідач забула про існування у неї дитини. Психологічно дитина не готова проживати разом з матір`ю, оскілки позивач забезпечила йому усі необхідні умови для проживання, розвитку і навчання.

Оскільки відповідач систематично не виконує свій батьківський обов`язок щодо догляду та виховання дитини та з 2020 року не проявляє турботи і материнської уваги по відношенню до дитини та не цікавиться його життям, це свідчить про її не бажання виконувати відносно дитини свої батьківські обов`язки.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавала.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

24.05.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначене на 26.06.2023. Витребувано в органу опіки та піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно її сина ОСОБА_4

26.06.2023 підготовче засідання відкладено на 13.09.2023.

24.07.2023 до суду надійшов витребуваний судом висновок.

13.09.2023 підготовче провадження закрито, справа признана до розгляду по суті на 31.10.2023.

31.10.2023 в судовому засіданні була присутня відповідач ОСОБА_3 , яка позов не визнала, пояснила, що дійсно рідко бачиться із сином та він наразі проживає у її матері через складі життєві умови, у яких вона опинилася. Будь-яких доказів на своє виправдання не надала

31.10.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.11.2023 для допиту неповнолітнього ОСОБА_4 .

22.11.2023 позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання 22.11.2023 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи не надала.

Тертя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги позивача.

Представник третьої особи служби у справах дітей Жмеринської міської ради. в судове засідання не з`явився. У заздалегідь поданій заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Суд на підстав ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст.223 ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідача та третьої особи.

В судовому 22.11.2023 був допитаний неповнолітній ОСОБА_4 , який просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та позбавити батьківських прав його матір ОСОБА_3 , адже з 2020 року він проживає разом з бабусею ОСОБА_1 , яка здійснюється догляд за ним, забезпечує йому постійне піклування, чого не робить йог мати, яка веде аморальний спосіб життя. За місцем проживання його матері, умови для його проживання відсутні. Також в цьому році участь у його вихованні почав приймати батько ОСОБА_2 .

Фактичні обставини, встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,я зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 26.10.2011 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.12,12 зворот).

Згідно акту УП «Жмеринкакомунсервіс» в АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_1 , разом з нею без реєстрації проживає її онук ОСОБА_4 , 2009 року народження (а.с.13).

ОСОБА_1 хворіє на гіпертонічну хворобу, інших хронічних захворювань у неї не виявлено, що стверджується довідкою КП «Жмеринський медичний центр первинної медико - санітарної допомоги» від 03.05.2023 (а.с.14).

Відповідно до характеристики КЗ «Жмеринський ліцей №3» ОСОБА_4 навчається у 7 класі КЗ «Жмеринський ліцей №3», характеризується виключно позитивно. Його навчанням та вихованням займається бабусі ОСОБА_1 , яка бере активну участь у житті дитини та підтримує тісний зв`язок з класним керівником, адміністрацією закладу та вчителями-предметниками (а.с.15).

Згідно листа КНП «Жмеринський МД первинної медико - санітарної допомоги «Жмеринської міської ради» від 05.05.02023 № 410/01-2, ОСОБА_4 , 2009 року народження, перебуває на обліку з квітня 2018 року. Періодично хворів. Під час відвідування лікарні з квітня 2018 року дитину супроводжувала бабуся ОСОБА_1 . Батько та мати не цікавились у сімейного лікаря станом здоров`я дитини ОСОБА_4 (а.с.16).

Як вбачається з характеристики, наданої ОСББ «Одеський» від 02.05.2023, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 проживає за вказаною адресою з 1992 року. З 2015 року веде аморальний спосіб життя, квартиру привела до жахливого стану, велика заборгованості по всіх комунальних послугах. З 2020 року ніде не працює. Часто приводить підозрілих людей. В квартиру привела співмешканця, почались часті побої. За даною адресою зареєстрований її син ОСОБА_4 , але з 2020 року і по даний час проживає з бабусею ОСОБА_1 (а.с.17).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.18).

Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, який затверджений рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 21.07.2023 №221, орган опіки і піклування Жмеринської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39-44).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Мотиви суду. Норми права, які застосовані судом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України).

Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 зазначеної Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.

Відповідно до частини 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Суд погоджується із висновком органу опіки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати слід залишити за позивачем як вона того просила.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 4, 5, 7, 10-13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстрована по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 ), орган опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Жмеринка, вул. Київська, буд. 1А, ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 , зареєстрований по АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ

Дата складання повного судового рішення 30.11.2023