Справа № 201/8011/23
Провадження № 2/201/2668/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 грудня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 липня 2023 року надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ОСББ «Гоголевський-1» 8 259 грн 59 коп., з яких сума основного боргу 6 509 грн 70 коп, 3 % річних 318 грн. 05 коп., інфляційні збитки 1 431 грн. 84 коп., а також понесені судові витрат у вигляді сплати судового збору 2 684 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 червня 2016 року співвласники житлових та нежитлових приміщень створили Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Обов`язковий внесок на утримання будинку та прибудинкової території на момент передачі будинку з 01 вересня 2016 р. складав 2,13 грн. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення п`ятиповерхових під`їздів (А-5) і 1,88 грн. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення семиповерхового під`їзду (А-7); 2,21 грн. за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення (А-5) і 1,86 грн. за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення семиповерхового під`їзду (А-7) дане встановлено Протоколом № 4 засідання правління ОСББ від 29 липня 2016 р.

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 2 від 21 вересня 2016 року та кошторису витрат, затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2 грн. 45 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення та 3 грн. 19 коп. за один квадратний метр загально площі нежитлового приміщення з 01 жовтня 2016 року.

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 6 від 25 жовтня 2018 року (питання порядку денного № 3), затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення та 4 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення з 01 грудня 2018 року.

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 7 від 26 жовтня 2019 року (питання порядку денного № 7), затверджено внесок на управління то утримання багатоквартирного будинку в розмірі 4 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення з 01 грудня 2019 року.

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 10 від 26 січня 2021 року (питання порядку денного № 6), затверджено обов`язковий щомісячний внесок на управління та утримання багатоквартирного будинку в розмірі 6 грн. 00 коп. один квадратний метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення 01 березня 2021 року. та 6 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення з 01 червня 2021 року.

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол №7 від 26 жовтня 2019 року (питання порядку денного № 8), затверджено термін сплати внеску управління та обслуговування багатоквартирного будинку для всіх співвласників за поточний місяць до кінця поточного місяця.

Відповідно до інформаційної довідки №333144336 від 23 травня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та зобов`язаний сплачувати щомісячно внески на утримання будинку та прибудинкової території, але свій обов`язок не виконує.

Станом на 01 липня 2023 року Відповідач за період з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2023 року має заборгованість з обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 6509,70 грн., відповідно до розрахунку сум, що стягуються з Відповідача. (а.с.1-5).

Відповідач не скористався своїм правом, відзив суду не надав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 11 липня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.182-183).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.184).

До суду 04 вересня 2023 року надійшла інформація відсутність відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.185).

Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території. (а.с.186-187).

Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував, про що надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом.

16 червня 2016 року співвласники житлових та нежитлових приміщень створили Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Дане підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. (а.с.7).

Обсяг прав та обов`язків ОСББ встановлено та викладено у статуті затвердженого установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , протоколом від 21вересня 2016 року. (а.с.8-20).

Обов`язковий внесок на утримання будинку та прибудинкової території на момент передачі будинку з 01 вересня 2016 р. складав 2,13 грн. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення п`ятиповерхових під`їздів (А-5) і 1,88 грн. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення семиповерхового під`їзду (А-7); 2,21 грн. за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення (А-5) і 1,86 грн. за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення семиповерхового під`їзду (А-7) дане встановлено Протоколом № 4 засідання правління ОСББ від 29 липня 2016 р. (а.с.24-25).

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 2 від 21 вересня 2016 року та кошторису витрат, затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 2 грн. 45 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення та 3 грн. 19 коп. за один квадратний метр загально площі нежитлового приміщення з 01 жовтня 2016 року. (а.с.26-27).

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 6 від 25 жовтня 2018 року (питання порядку денного № 3), затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення та 4 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення з 01 грудня 2018 року. (а.с.28-50).

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 7 від 26 жовтня 2019 року (питання порядку денного № 7), затверджено внесок на управління то утримання багатоквартирного будинку в розмірі 4 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення з 01 грудня 2019 року. (а.с.53-93). Також даним рішенням було затверджено термін сплати внеску управління та обслуговування багатоквартирного будинку для всіх співвласників за поточний місяць до кінця поточного місяця.

Згідно Рішення загальних зборів об`єднання, Протокол № 10 від 26 січня 2021 року (питання порядку денного № 6), затверджено обов`язковий щомісячний внесок на управління та утримання багатоквартирного будинку в розмірі 6 грн. 00 коп. один квадратний метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення 01 березня 2021 року. та 6 грн. 50 коп. за один квадратний метр загальної площі житлового та нежитлового приміщення з 01 червня 2021 року. (а.с.96-139).

Позивачем направлялось на адресу відповідача досудове попередження. (а.с.145-150).

Відповідно до інформаційної довідки №333144336 від 23 травня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та зобов`язаний сплачувати щомісячно внески на утримання будинку та прибудинкової території, але свій обов`язок не виконує. (а.с.152-154).

Діяльність ОСББ та реальне понесення витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, підтверджується договорами про надання послуг та актами розрахунками (квитанціями) долученими до справи. (а.с.160-181).

Станом на 01 липня 2023 року Відповідач за період з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2023 року має заборгованість з обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 6509,70 грн., відповідно до розрахунку сум, що стягуються з Відповідача. (а.с.4-5).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСББ «Гоголевський-1» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 червня 2016 року, номер запису 1 224 102 0000 077273. (а.с.7).

Згідно з Статуту сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені цим Статутом; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені цим Статутом обов`язки перед об`єднанням.

Загальними зборами вказаного ОСББ було затверджено обов`язковий внесок на утримання будинку та прибудинкової території на момент передачі будинку за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення, за один квадратний метр загальної площі житлового приміщення під`їзду за один квадратний метр загальної площі нежитлового приміщення.

ОСББ «Гоголевський-1» самостійно здійснює управління багатоквартирним будинком через свої органи управління. Господарче забезпечення діяльності ОСББ «Гоголевський-1» здійснюється власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення).

Здійснюючи управління багатоквартирним будинком, ОСББ «Гоголевський-1» забезпечує належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку АДРЕСА_1 шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.

Як колективний споживач ОСББ «Гоголевський-1» в інтересах співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 уклало ряд договорів про надання послуг.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідачу на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 46.6 кв.м. (а.с.153-154).

Відповідач не виконує встановлений статутом і чинним законодавством обов`язок по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території. На досудове попередження від 05 травня 2023 року вих. № 2 (а.с.147), направлену відповідачу рекомендованим листом 16 травня 2023 року, щодо необхідності сплати заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території відповідач відповіді не надав і суму заборгованості не погасив. За період з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2023 року перед ОСББ за утримання будинку і прибудинкової території, інші обов`язкові платежі затверджені загальними зборами ОСББ та за спожиті ним комунальні послуги, утворилась заборгованість в сумі 6 509,70 грн. (а.с.4-5).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно із статтями 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно із ч. 4 ст. 13 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (далі - Правила).

Згідно з пунктом 7 зазначених Правил власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, правовідносини, в яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу у грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовими зобов`язаннями.

Тобто, згідно із зазначеними правовими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України).

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 7, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна.

Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.

У статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які йому надає ОСББ «Гоголевський-1» й зобов`язаний сплачувати за спожиті послуги у встановлений законом строк, але останній не виконує свої обов`язки, тому за період з 01 жовтня 2019 року по 30 червня 2023 року перед ОСББ за утримання будинку і прибудинкової території, інші обов`язкові платежі затверджені загальними зборами ОСББ та за спожиті ним комунальні послуги, утворилась заборгованість в сумі 6 509, 70 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015р. у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

Водночас, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022р. «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Так, Указом Президента України №64/20211 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України цей Указ було затверджено.

Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено, зокрема востаннє Указом Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року на 90 діб, тобто до 14 лютого 2024 року

Відповідно до абзацу 5 п. 1 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Основною функцією ОСББ є забезпечення реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, такі функції ОСББ може виконувати шляхом укладення відповідних договорів з компаніями, які надають певний перелік послуг.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що внески учасників ОСББ є замовлення співвласниками багатоквартирного будинку додаткових послуг, а тому, у розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є житловою послугою.

Відтак, хоч суд і дійшов до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості на утримання паркувального місця, однак оскільки з наведеного вище вбачається, що на даний час на території України діє воєнний стан, на час якого Кабінетом Міністрів України забороняється, зокрема, стягнення інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме лише в частині стягнення самої заборгованості з оплати коштів на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 509, 70 грн.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати у вигляді справи судового збору покласти на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265,282-283,353ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» до ОСОБА_1 про стягнення боргу з обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» () заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 6509,70 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» () судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголевський-1» (), м. Дніпро, вул. Гоголя, буд.1.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 08 грудня 2023 року.

Суддя С.О. Демидова