Справа № 373/982/23
Номер провадження 2/373/426/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 грудня 2023 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В. цивільну справу за позовною заявою про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами згідно з поділом за результатами будівельно-технічної експертизи.

04.10.2023 представник позивача адвокат Нестеренко Є.М. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, та просить виділити йому в натурі належне на праві власності нерухоме майно: частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та частину земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:01:05160070, що розташовані по АДРЕСА_3 , згідно з поділом за результатами будівельно-технічної експертизи.

Крім того, просить звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи та правову допомогу просить покласти на відповідача.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.01.2023 у справі призначено процедуру врегулювання спору за участю судді строком 30 днів. Провадження у справі зупинено до припинення врегулювання спору за участю судді.

01.12.2023 ухвалою судді Свояка Д.В. у справі припинено процедуру врегулювання спору за участю судді. Проваджені у справі поновлено та справу передано на розгляд іншому судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023 головуючим суддею визначено Хасанову В.В.

Відповідно до ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зазначені вимоги закону позивачем не виконані.

Так, при зверненні до суду із даним позовом позивачем не визначено ціни позову, натомість заявлено вимогу про звільнення його від сплати судового збору з посиланням на ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», яка передбачає можливість звільнення сторони по справі від сплати судового збору за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно з прохальною частиною позовної заяви із збільшеними позовними вимогами представник позивача просить суд виділити позивачу виділити йому в натурі належне на праві власності нерухоме майно: частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та частину земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:01:05160070, що розташовані по АДРЕСА_3 . З тексту позовної заяви вбачається, що позивачу належить 1/2 частина зазначеного нерухомого майна.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону та своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності - це закріплена за власником можливість у межах, що допускають законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном за своїм розсудом й у своєму інтересі. Стаття 319 ЦК України встановлює загальні правила та межі здійснення права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Спільна часткова власність - це власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності (ст. 356 ЦК України). Спільною частковою власністю має вважатися власність двох чи більше співвласників, частка кожного з яких у праві власності є завідомо визначеною в конкретній величині. Отже, праву спільної часткової власності притаманні такі риси, як множинність її суб`єктів (співвласників) та єдність її об`єкта.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» при вирішенні прав про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Для поділу будинку (будинковолодіння) в позові повинна бути обґрунтована технічна можливість виділити частку.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Частиною 3 ст. 364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже наслідки поділу та виділу спільного майна, а саме припинення права спільної власності, є однаковими.

Таким чином, з зазначеного слідує, що виділ майна є позовною вимогою майнового характеру.

В порушення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначена ціна позову, з врахуванням вимог ст.176 ЦПК України.

З наведеного встановлено, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, проте, без визначення відповідної ціни позову згідно з ЗУ «Про судовий збір».

Окрім того, слід вказати на те, що позивач при зверненні до суду із даним позовом не надав суду актуальної інформації щодо права власності на будинок та земельну ділянку.

Щодо дійсної вартості нерухомого майна для визначення ціни позову, згідно з п. 9 ст. 176 ЦПК України, то суд зазначає, що позивачем не взято до уваги взагалі дану вимогу закону та додано до позову копію Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку лише земельної ділянки за 12.03.2008, яку суд не бере до уваги в зв`язку з її неактуальністю.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про подальший розгляд справи та винесення законного та обґрунтованого рішення.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Також суд зазначає, що позовні заява не містить взагалі обґрунтування позовних вимог, а лише стислий виклад обставин суті справи та виклад законодавства без посилання на взаємозв`язок норм закону з позовними вимогами. Також є незрозумілим, яким чином позивачем визначено 1% судового збору в сумі 4396,03 грн без доказів дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Отже, перелічене вище дає суду підстави дійти висновку, що позовна заява надійшла до суду без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно виправити допущені недоліки позовної заяви та привести її у відповідність до закону.

Згідно ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 185, ч. 11 ст. 187 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків терміном п`ять днів від дня вручення позивачу копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Хасанова