ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 626/917/23 Головуючий суддя І інстанції Гусар П. І.
Провадження № 22-ц/818/1591/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, пов`язаних із застосуванням Закону України «Про захист прав споживачів»
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13 червня 2023 року, по справі №626/917/23, за позовом ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.04.2023 року звернувся до суду з позовом до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів, в якому просив:

- визнати, що Відповідач порушив умови договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 06.12.2010 р. в частині зміни ціни послуги без згоди із ним; зобов`язати Відповідача суму переплати у розмірі 5018,15 грн віднести на рахунок майбутніх платежів;

- визнати, що Відповідач без правових підстав здійснював йому нарахування у вигляді абонплати за водопостачання з січня 2022р.; зобов`язати Відповідача сплачену суму у розмірі 155,41 грн. віднести на рахунок майбутніх платежів;

- встановити факт здійснення Відповідачем збільшення суми нарахувань за водопостачання на 0,24% від фактичних норм споживання води та тарифу; зобов`язати Відповідача зробити відповідний перерахунок, суму перерахунку віднести на рахунок майбутніх платежів;

- визнати дії Відповідача по здійсненню із ним правочину у вигляді Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з 31.12.2022 р. таким, що здійснено з порушенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; положень Цивільного кодексу України; Закону України «Про захист прав споживачів», положень Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019р. №690 (далі Правила надання послуг), у частині забезпечення права споживача на обрання однієї з моделей організації договірних відносин з виконавцем послуги; звичаїв ділового обороту та є для нього дискримінаційним; правочин скасувати;

- встановити у судовому засіданні фактичний об`єм функцій, пов`язаних з абонентським обслуговування його будинку у розумінні терміну «плата за абонентське обслуговування», визначеного у ст. 1 п. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». При відсутності фактичного виконання окремих функцій по абонентському обслуговуванню, зобов`язати Відповідача скоригувати тариф абонплати за водопостачання, зайво сплачені кошти віднести на рахунок майбутніх платежів;

- визнати, що Відповідач не надав повної інформації за його зверненнями від 07.12.2022р. та від 07.02.2023р.; зобов`язати відповідача надати йому інформацію;

На обґрунтування своїх вимог покликався на те, що всупереч ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дії відповідача по відношенню до позивача мають ознаки дискримінації, оскільки одні споживачі мають можливість звернутись з пропозицією про укладення договору або внесення змін до нього, отримання проекту договору від виконавця послуг, а інші споживачі, з якими укладено індивідуальні договори приєднання, відповідно до ч. 5 цієї статті, - такої можливості не мають; одні споживачі мають можливість отримувати інформацію на веб-сайтах, маючі спеціальні технічні засоби, а інші споживачі - позбавлені такої можливості, не маючи спеціальних технічних засобів. Це є ознаки дискримінації за визначенням ст. 24 Конституції України «інші ознаки» привілеїв чи обмежень. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на підставі Конституції України і повинні відповідати їй.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в позовній заяві також зазначив, що він користується послугою відповідача з централізованого постачання холодної води. Розрахунок проводиться за нормою споживання без лічильника. 06.12.2010 року йому було надано Договір про надання послуг з центрального постачання холодної води і водовідведення (далі Договір 2010), який був ним підписаний з урахуванням протоколу розбіжностей від 21.12.2010 року. Договором 2010 встановлено: тариф на послуги з централізованого постачання холодної води 36,88 грн/міс (п.5); виконавець має право вносити за погодженням із споживачем зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги (п.16, п.п.2); виконавець зобов`язаний: ознайомлювати споживача з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг ( п. 17, п.п. 12); у разі зміни тарифів на послуги водопостачання та водовідведення договір вважається дійсним без зміни інших умов договору за знову затвердженими тарифами з моменту їх введення (п.29).

Зазначив, що протоколом розбіжностей, який він направив відповідачу разом із Договором 2010, про виключення пункту 29 Договору 2010 - був залишений без відповіді, а тому вважається прийнятий, а вказаний пункт - виключений, як такий, що не відповідає Типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ 21.07.2005 року №630. А тому вважає, що відповідач не мав права змінювати тариф на свою послугу без згоди споживача, але за час дії Договору 2010 відповідач не одноразово змінював тариф на постачання холодної води без погодження із ним як споживачем.

Вказав, що відповідач не виконує вимоги законів України, та приховує від нього інформацію щодо структури тарифу та без договору нараховує йому абонентське обслуговування, яке не передбачене Договором 2010.

Крім того випадково йому стало відомо, що між ним та відповідачем з 31.12.2022 року існує індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі Договір 2022 року) який за порядком його укладення є договором приєднання. Вказує, що відповідач не надав йому проект договору. Договір 2022 надає право Відповідачу змінювати умови договору, споживачу такого права не надано. На його думку на даний час має чинність Договір 2010, а не Договір 2022, оскільки відповідач не надавав йому інформації щодо не чинності Договору 2010 та вибрав більш зручну для нього модель договірних відносин із ним. Вважає, що відповідач наніс йому збиток шляхом зміни ціни послуги з водопостачання, яку він не мав змінювати в односторонньому порядку, у зв`язку із чим на його думку він має переплату за отриману послугу відповідно до Договору 2010, яку необхідно віднести на рахунок майбутніх платежів.

Також вважав, що відповідач без правових підстав нараховує йому абонплату за водопостачання, у зв`язку із чим сплачені ним кошти з січня 2022 року необхідно також зарахувати в рахунок майбутніх платежів за отримані ним послуги.

Крім того зазначив, що Договір 2022 (від 31.12.2022 року) необхідно скасувати, оскільки він укладений з порушеннями чинного законодавства та для нього він є дискримінаційним. Також зазначає, що з урахуванням норми споживання води з розрахунку 4,10 м. куб на одну людину, в квитанціях завищена вартість води на 0,24%.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 13 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд порушив статтю 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод у частині гарантування права на справедливий суд» 1950, що проявилось у порушенні судом норм матеріального та процесуального права. Він не згодний з тим, як суд мотивував свої висновки за його позовними вимогами та доводами позивача про те, що відповідач не надав йому проект нового договору 2022 року, а отже діє укладений між сторонами договір 2010 року. Висновок суду про те, що внаслідок укладення між сторонами договору приєднання 2022 року попередній договір 2010 року припинив свою чинність, не містить інформації про те, до якого саме договору приєднався позивач з тих п`яти, які були опубліковані в мережі Інтернет на офіційному сайті Красноградської районної ради у розділі публічної інформації про розміщення публічних індивідуальних договорів про надання послуг з централізованого водопостачання, затверджених Постановою КМУ від 05.07.2019 № 690.

Вважає, що опубліковані у 2021 році Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в редакції Постанови КМУ від 05.07.2019 № 690 не є публічними договорами приєднання, це двосторонні договори, оскільки публічні договори приєднання були введені в дію пізніше, з 01.05.2022 року постановою КМУ № 85 від 02.02.2022 року, а тому розміщення відповідачем повідомлення на офіційному веб-сайті Красноградської районної ради 31.12.2020 є такими, що не відповідають цивільному законодавству України та є нікчемними, а нараху3вання за такими договорами оплати за абонентське обслуговування незаконним.

Вказує на відсутність у справі письмових доказів з текстами вищевказаного повідомлення щодо публікації договорів, та що суд з порушенням діючого процесуального порядку самостійно отримав відповідну інформацію поза межами судового засідання, без участі сторін судового процесу.

Суд безпідставно вважав встановленим, що Договір з власником індивідуального (садибного) житлового будинку між ККП «Водоканал» та споживачем ОСОБА_1 вважається укладеним з 30.11.2022 року та що відсутні законні підстави для його скасування. Відповідач не довів, у який спосіб він опублікував цей договір, наведені з цього приводу заперечення відповідача проти позову є суперечливими, а тому було порушене передбачене пунктом 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 05.07.2019 № 690 право споживача на обрання однієї з моделей організації договірних відносин з виконавцем.

Суд помилково вказав, що позивач мав технічну можливість ознайомитись на офіційних веб-сайтах місцевого самоврядування з опублікованими індивідуальними договорами про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки про їх зміст та наявність позивач випадково дізнався значно пізніше, під час розгляду іншої цивільної справи № 626/1906/22, про що свідчить копія клопотання до суду від 17.01.2023 року по справі № 626/1906/22, засвідчена суддею Красноградського районного суду Дудченко В.О. щодо надання копій документів, наданих відповідачем до суду 16.01.2023 року. Вважає критичне ставлення до нього з боку суду в цьому питанні безпідставним та упередженим.

Також вказав, що відповідач з порушенням пункту 45 Правил щодо права споживача на вибір моделі договірних відносин, яка більше підходить споживачу, 30.11.2022 року опублікував лише один варіант публічного договору, об`єднавши варіанти для споживачів співвласників багатоквартирних будинків із споживачами власниками індивідуальних садибних будинків.

Суд не надав критичної оцінки намаганням відповідача надати невірні відомості щодо договірних відносин з позивачем з 2010 року, що є ознакою вибіркового підходу суду до розгляду обставин справи.

Вважає, що наявний у справі доказ нормативи питної води, затверджені рішенням Красноградської міської ради від 16.06.2015 року № 133 в об`ємі 4,11 м. куб. на місяць на одну людину (а.с. 139) був долучений судом до матеріалів справи без розгляду відповідного клопотання відповідача, у додатках до відзиву відповідача цей доказ відсутній (а.с. 131-135).

Позивач також звернув увагу суду апеляційної інстанції на необґрунтованість розміру суми оплати за абонентське обслуговування відповідач не довів, що витрати на плату за абонентське обслуговування виключені з тарифу на централізоване водопостачання, внаслідок чого не підтверджено, що споживач сплачує ці суми двічі.

Висновки суду про похідних характер позовних вимог про надання позивачу інформації щодо критеріїв укладення договорів за формою Типового договору з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є помилковими, оскільки відповідач порушив право позивача на інформацію про ціни, тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством (стаття 8 пункт 2, підпункт 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Додатково апелянт зазначив про хибність висновків суду про те, що позивач не оскаржував тарифи, сплачував та продовжує сплачувати за надані послуги з централізованого водопостачання за встановленими тарифами у повному обсязі. При цьому апелянт визнав той факт, що він добросовісно сплачував за надані послуги згідно цих тарифів, однак відповідач не довів виконання свого обов`язку перед споживачем щодо обов`язкового розміщення інформаційного повідомлення цих відомостей у платіжному документі, що застосовується для оплати спожитих послуг. Апелянт також заперечив також проти врахування судом письмових пояснень відповідача від 13.06.2023 року та додатки до нього, які не є заявами по суті справи у розумінні ст. 174 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, за відсутності представника відповідача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків між ККП «Водоканал» та споживачем ОСОБА_1 вважається укладеним з 30.11.2022 року. У справі не встановлені законні підстави для його скасування, оскільки він є Договором приєднання та є однаковим для всіх споживачів ККП «Водоканал».

Крім того суд критично поставився до аргументів позивача ОСОБА_1 про те, що він не має технічної можливості ознайомитися на офіційних веб-сайтах місцевого самоврядування з опублікованими публічними індивідуальними договорами про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, оскільки він ознайомлений з ОСОБА_2 формою індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженого постановою КМУ України від 05.07.2019 року, про, що ним заначено у відповідних заявах, а також надано до відзиву Витяг з вказаного договору, який розміщений у вільному доступі в мережі Інтернет на сайті Верховної ради України.

Отже, як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, а також не заперечується сторонами по справі, що після опублікування ККП «Водоканал» на офіційних сайтах органів місцевого самоврядування зокрема 31.12.2021 року та 30.11.2022 повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання, позивачем по справі ОСОБА_1 протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційних веб-сайтах Красноградської районної ради та Красноградської міської ради не вчинено дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку), а навпаки вчинено дії, які свідчать про факт приєднання споживача до умов Договорів (акцептування договорів), які для всіх споживачів є однаковими, а саме отримував послуги та оплачував рахунки за них, а також здійснював оплату за абонентське обслуговування, вказана інформація відображена в річній картці споживача, що свідчить про укладання ОСОБА_1 з ККП «Водоканал» відповідних договорів про надання послуги з централізовано водопостачання з 01.01.2022 року та з 30.11.2022 року по теперішній час.

Враховуючи, що на даний час є чинний договір між ОСОБА_1 та ККП «Водоканал» від 30.11.2022 року - суд вважав безпідставними посилання позивача на порушення умов Договору від 21.12.2010 року, оскільки він втратив свою чинність після приєднання споживача до умов Договорів (акцептування договорів), які були розмішені 31.12.2021 року та 30.11.2022 року на сайтах органів місцевого самоврядування.

Крім того суд звертає увагу, що Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які були затвердженні постановою КМУ 21.05.2005 року №630, на які посилається позивач, втратили чинність на підставі Постанови КМ № 85 від 02.02.2022 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, споживач ОСОБА_1 зобов`язаний оплачувати отримані ним послуги згідно тарифів встановленими відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування на централізоване водопостачання відповідно до Договору від 30.11.2023 року, які надає йому ККП «Водоканал», оскільки вони є регульованими, і не можуть встановлюватися за домовленістю сторін, а також сплачувати у встановлений договором строк абонентське обслуговування з централізованого водопостачання, яке врегульоване чинним законодавством та повністю відповідає Закону та є складовою плати за послуги централізованого водопостачання.

При цьому суд зазначає, що споживач не позбавлений права вчинити відповідні дії щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Щодо посилання позивача на те, що ККП «Водоканал» при розрахунку вартості отриманої ним послуги в квитанції завищує її вартість на 0,24%, оскільки норми споживання води на одну особу становить 4,10 м.куб. суд зазначає наступне.

Відповідно до річної картки споживача ОСОБА_1 від 12.06.2023 року, норма споживання води на одну особу в місяць становить 4,11 м. куб, кількість мешканців 2, ступінь благоустрою: житловий будинок з центральним водопроводом без каналізації з водонагрівачем.

Вказані нормативи питної води затверджені рішенням Красноградської міської ради «Про затвердження нормативів питного водопостачання для споживачів послуг Красноградського комунального підприємства «Водоканал», які проживають в місті Краснограді та селищі Дослідне» №133 від 16.06.2015 року, відповідно до додатку норма водопостачання в житлових будинках з центральним водопроводом без каналізації з водонагрівачами становить 4,11 м.куб. на місяць.

Таким чином, посилання позивача про невірний розрахунок відповідачем вартості отриманої ним послуги та завищення її вартості на 0,24% не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази в сукупності суд вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, а отже судом не встановлено порушення відповідачем по справі ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки відповідачем по справі не нав`язуються умови одержання позивачем послуги з централізованого водопостачання, які ставлять його у нерівне становище з іншими споживачами ККП «Водоканал», так як умови договору про надання послуг відповідачем є однаковими для всіх його споживачів, а отже підстави для задоволення даного позову відсутні.

Інші позовні вимоги в ході розгляду справи також не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, оскільки вони є похідними від позовної вимоги в частині визнання порушення відповідачем умов Договору 2010.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Красноградської районної ради від 25.04.2019 року №1055-VІІ встановлено тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення і на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які надаються ККП «Водоканал» (відповідно до додатків).

Дозволено ККП «Водоканал» у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат з причин, які не залежать від виконавця послуг, проводи перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення за умови прийняття відповідних рішень виконкомами відповідних місцевих рад.

Також рішенням Красноградської районної ради від 20.08.2020 року №1393-VІІ встановлено Красноградському комунальному підприємству «Водоканал» тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення (згідно додатком).

Дозволено ККП «Водоканал», у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат з причин, які не залежать від виконавця послуг, проводити перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення.

Крім того, рішенням Красноградської районної ради від 30.06.2021 року №167-VІІ встановлено ККП «Водоканал» відкориговані тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення з 01.07.2021 року (згідно додатків).

Дозволено ККП «Водоканал», у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат з причин, які не залежать від виконавця послуг, проводити перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення.

Крім цього рішенням Красноградської районної ради від 19.08.2021 року №200- VІІІ встановлено ККП «Водоканал» тарифи на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення з 01.01.2022 року.

Дозволено ККП «Водоканал», у разі зміни протягом строку дії тарифів обсягу окремих витрат з причин, які не залежать від виконавця послуг, проводити перерахування тарифів шляхом коригування лише тих складових частин структури тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення.

За вимогами статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг визначений ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Згідно ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 05.07.2019 року №690 затверджені Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий договір з власником (користувачем) будівлі (приміщення у будівлі) про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий договір колективним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; Типовий колективний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення).

Пунктом 1 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі Правила) визначено, що ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

Відповідно до п. 5 Правил послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуг, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України Про житлово-комунальні послуги (далі - договір), та вимогами цих Правил.

У відповідності до п. 14 Правил надання послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Індивідуальний договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуг, якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

31.12.2021 року на офіційному веб-сайті Красноградської районної ради (в розділі «Публічна інформація») було опубліковано повідомлення про розміщення публічних індивідуальних договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а саме п`яти договорів затверджених Постановою КМУ від 05.07.2019 року №690.

Керуючись положеннями статей 13 та 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обумовлені публічні договори вважаються укладеними з 1 січня 2022 року:

-якщо протягом 30 днів з моменту опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської районної ради співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з надавачем послуг;

-якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської районної ради власники індивідуальних (садибних) житлових будинків не вчинили дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.

Крім того, 30.11.2022 року на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради (в розділі «Про тарифи комунальних підприємств міста») було опубліковане повідомлення про публічну пропозицію (оферту) Красноградського комунального підприємства «Водоканал» про укладення індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення до якого додані наступні додатки:

- Індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення).

- ЗАЯВА-ПРИЄДНАННЯ до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення).

- Перелік адрес багатоквартирних будинків за моделлю індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення), що є публічним договором приєднання та вимоги до якості послуг

- Перелік адрес індивідуальних (садибних) будинків за моделлю індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (для населення), що є публічним договором приєднання та вимоги до якості послуг.

- Наказ директора ККП «Водоканал» від 24.12.2021 №109 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування».

- Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування.

ДБН В.2.5-74-2013.

В даному повідомлені повідомлено споживачів, що Договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради http://krasnograd-rada.gov.ua/ співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Договір з власником індивідуальних (садибних) житлових будинків вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті Красноградської міської ради http://krasnograd-rada.gov.ua/ якщо такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги (фактичне виконання робіт із відключення будинку).

Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг.

Відповідно до п.п. 1, 5 п. 47 Правил індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договір у порядку і випадках, визначених законом (у тому числі з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) та оплачувати надані послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Відповідно до п. 32, 33, 34, 35 Правил вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами.

Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифів на послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до законодавства.

У разі зміни (коригування) тарифів протягом строку дії договору нові розміри тарифів застосовуються з моменту їх введення в дію та не потребують внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) цін/тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів, які зазначені у пункті 11 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу.

Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

Плата за абонентське обслуговування була затверджена Наказом по ККП «Водоканал» від 24.12.2021 року №109 та введена в дію з 01.01.2022 року та з централізованого водопостачання складала 10,40 грн, крім того наказом по підприємству №108 від 15.12.2022 року затверджена і введена і дію з 01.01.2023 плата за абонентське обслуговування за послуги з централізованого водопостачання та плату за абонентське обслуговування з централізованого водовідведення, та з централізованого водопостачання складає 10,54 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень Кабінету Міністрів України належать: визначення та встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг» від 21.08.2019 № 808, держава регулює її граничний рівень (максимальний розмір платежу).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Згідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Всупереч вказаних норм матеріального та процесуального права позивач не надав до суду належних і допустимих у розумінні вказаних у ст. 76 ЦПК України доказів про те, що відповідач при укладенні чи виконанні договорів з позивачем діяв відмінно по відношенню до інших споживачів. Суд обґрунтовано, з посиланням на наявні у справі докази виснував, що позивач має доступ до мережі Інтернет, оскільки у досудовому листуванні з відповідачем він покликався на Типову формою індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженого постановою КМУ України від 05.07.2019 року, про, що ним заначено у відповідних досудових заявах до відповідача та самостійно надано Витяг з вказаного договору, який розміщений у вільному доступі в мережі Інтернет на сайті Верховної ради України. Аргументи скарги про те, що позивач лише під час розгляду іншої справи дізнався про новий договір та його типову форму є неспроможними та недоведеними, оскільки за змістом доводів позову та з урахуванням перебування позивача у постійній комунікації з відповідачем з приводу порядку та змісту отриманих послуг, інформація про які перебуває у публічному доступі в мережі Інтернет, з урахуванням загальних принципів справедливості, добросовісності та розумності, п. 6 ч. 1 ст. 2 ЦК України, позивач мав реальну можливість вчасно її отримати.

Заборона суперечливої поведінки означає, що сторона не може відмовитись від своїх попередніх дій, якщо це поставить у невигідне положення опонента, що є елементом принципу правової визначеності, як складової частини принципу справедливості, добросовісності та верховенства права, ст. 10 ЦПК, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тому колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу аргументи апеляційної скарги.

Договір вважається укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Це правило зазначено у ч. 1 ст. 638 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, № 47, ст.514), далі по тексту Закон України № 1875-IV, який був чинний на день укладення між сторонами згаданого Договору 2010, передбачав, що споживач, зокрема, зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а тому такий договір є договором приєднанням, який має певні особливості щодо порядку його укладення, які у однаковій мірі діють для невизначеного кола осіб, яка виявили бажання до нього приєднатися.

Так, згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тому доводи скарги про те, що Договір 2010 був укладений з урахуванням його письмової пропозиції не відповідають вказаній нормі права.

Суд першої інстанції відповідно до наявних у справі доказів встановив, що на даний час є чинний публічний договір, укладений між ОСОБА_1 та ККП «Водоканал» 30.11.2022 року у порядку приєднання споживача до його умов, який встановлений ст. 634 ЦК України, ст.ст. 12-13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII та Правил надання послуг, цей порядок був відповідачем дотриманий, такі висновки суду апелянт належними і допустимими доказами не спростував. Колегія суддів звертає увагу, що згідно вказаних норм матеріального права спірний публічний договір приєднання вважається укладений споживачем після його належної публікації особою, яка надає комунальні послуги, у спосіб, передбачений Правилами надання послуг, який у даному випадку був дотриманий. Позивач не довів, що відповідач не надав йому запитану інформацію, або що йому не були створені можливості отримати інформацію щодо змісту спірного договору, яка є публічною та загальнодоступною у мережі Інтернет. Позивач не надав до суду доказів про неможливість отримання доступу до інформації, або про наявність істотних перешкод в такому доступі, які можуть вплинути на правильне сприйняття змісту спірного договору, або обмеження його права на свідому відмови від спірного договору, що передбачено нормою п. 13 ч. 1 ст. 7 Закону країни «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, ч. 2 ст. 634 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що стосовно позивача здійснювалась дискримінація.

Згідно ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII:

1. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

2. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

4. Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

1. Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

2. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

3. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

4. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

5. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, позивач є споживачем послуг відповідача у приватному житловому будинку, який не є багатоквартирний, тому за змістом вказаних норм ст. 12, ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач має право на укладення договору лише за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, який вважається укладений після публікації договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті, тобто

Саме у такому законному порядку був укладений спірний договір 2020 року, тому колегія суддів за безпідставністю та недоведеністю відхиляє наведені у скарзі доводи про його порушення, та щодо неможливості здійснити вибір моделі договірних відносин, оскільки згідно вказаної норми ст. 13 згаданого Закону України усі індивідуальні споживачів, які не мешкають у багатоквартирних будинках, укладають такі договори за єдиною моделлю, без варіантів.

При цьому у ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними також укладається індивідуальний договір приєднання про надання комунальної послуги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Висновки суду першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263, 265 ЦПК України ґрунтуються на наявних у справі доказах, яким в результаті всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження судом була надана мотивована оцінка у контексті кожного юридично значущого аргументу, наведеного позивачем на обґрунтування підстав своїх вимог, які відноситься до предмета спору, з урахуванням наведених норм матеріального та процесуального права. Наведені у скарзі доводи не знайшли свого належного та достатнього у розумінні ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України підтвердження в матеріалах справи. Позивач на день ухвалення рішення у справі мав процесуальну можливість отримати усі наявні у справі докази, у справі відсутні докази, що суд порушив принципи змагальності, диспозитивної та рівності сторін перед законом та судом, суд діяв відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України, тому доводи скарги про порушення судом права на справедливий суд, яке гарантується ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950. Інші доводи скарги внаслідок своєї недоведеності висновків суду також не спростовують.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Визначених у ст. 141 ЦПК України підстав для перерахунку відшкодування судових витрат не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 05 грудня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді - І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.