Провадження №2/367/3325/2023
11 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря с/з Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Петрівська територіальна громада Вишгородського району Київської області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, -
З Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю надійшла справа № 369/7684/21.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 011661 від 05.11.2020 року встановлено, що 05.11.2020 року о 17 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 на Київському водосховищі в p-ні с. Старі Петрівці Вишгородського р-ну Київської обл. проводив вилов риби з гумового човна спінінгом, оснащеним силіконовою наживкою, при цьому виловив риби: судак - 14 шт., загальною вагою - 3 кг, менших дозволених розмірів для вилову згідно додатку до п 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, чим перевищив дозволений прилов на 70%, судак - 10 шт., загальною вагою 2,5 кг, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 5100,00 грн.
Позивач зазначає, що своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 4.11, п. 4.12. Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 1/011661 від 10.11.2020 року гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.
Відповідно до п. 4.11. Правил любительського і спортивного рибальства, забороняється лов риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку цих Правил рибальства. Відповідно до п. 4.12. Правил любительського і спортивного рибальства, максимально дозволений прилов риб і раків, менших за встановлений розмір, допускається всіма видами дозволених цими Правилами рибальства любительських знарядь лову за підрахунком поштучно, не більше 30 % від загального улову за видами, вказаними в додатку цих Правил рибальства.
Таким чином, вина гр. ОСОБА_1 є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. ОСОБА_1 нанесено збитків рибному господарству України на суму 5100,00 грн.
Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Петрівської територіальної громади Вишгородського району Київської області).
Позивач вказує, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Петрівській територіальній громаді Вишгородського району Київської області.).
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.01.2022 року справу № 369/7684/21 було передано за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 липня 2022 року матеріали цивільної справи № 369/7684/21 було повернуто до Києво-Святошинського районного суду Київської області у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи підтвердження про зарахування судового збору.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 березня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгялду справи
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача та згодою позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 05.11.2020 року о 17 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 на Київському водосховищі в p-ні с. Старі Петрівці Вишгородського р-ну Київської обл. порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби з гумового човна спінінгом, оснащеним силіконовою наживкою, при цьому виловив риби: судак - 14 шт., загальною вагою - 3 кг, менше дозволених розмірів для вилову згідно додатку до п 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, чим перевищив дозволений прилов риби, меншої за встановлений розмір, на 70%, судак - 10 шт., загальною вагою 2,5 кг, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 5100,00 грн., що підтверджуєтьсякопією протоколу про адміністративне правопорушення № 011661 від 05.11.2020 року.
Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 4.11, п. 4.12. Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 85 КУпАП.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 1/011661 від 10.11.2020 року, винесеною головним державним інспектором Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, Мельніком І.О., гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн., що підтверджується копією постанови.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, відповідач заподіяв шкоди на загальну суму 5100,00 грн., що підтверджується копією розрахунку.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Згідно зі ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі;частини диких тварин (роги, шкіра тощо); продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо). Об`єкти тваринного світу, а також нори, хатки, лігва, мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Згідно зі ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».
Відповідно до п. 4.11. Правил любительського і спортивного рибальства, забороняється лов риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку цих Правил рибальства. Відповідно до п. 4.12. Правил любительського і спортивного рибальства, максимально дозволений прилов риб і раків, менших за встановлений розмір, допускається всіма видами дозволених цими Правилами рибальства любительських знарядь лову за підрахунком поштучно, не більше 30 % від загального улову за видами, вказаними в додатку цих Правил рибальства (Наказ Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.99 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за № 269/3562 «Про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», який діяв на момент вчинення правопорушення, нині втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 700 від 19.09.2022 року).
Згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, оцінка збитків, заподіяних внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення одного екземпляра водних біоресурсів незалежно від розміру та ваги встановлена за: судак 510 (п`ятсот десять) гривень.
Отже, враховуючи кількість виловленої риби відповідачем нанесено збитки рибному господарству України на загальну суму на суму 5100 (п`ять тисяч сто) грн.
Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанцій щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю за шкоду, заподіяну порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12, 19, 81, 83, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Петрівська територіальна громада Вишгородського району Київської області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: Ю.В. Горбачова