Провадження № 2/761/2855/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі Фурман А.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача Глущенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органами досудового слідства,

встановив:

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з Державного бюджету України на його користь 66 000 грн моральної шкоди, 12 000 грн витрат за надану правову допомогу, 10 000 грн витрат на повернення автомобіля, 16 639, 92 грн збитків внаслідок довготривалого неналежного зберігання автомобіля, 3 500 грн витрат за послуги суб`єкта оціночної діяльності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.11.2019 автомобіль марки «Land Rover Range Rover» з номером кузова НОМЕР_1 вилучено слідчим Подільського УП ГУНП у м. Києві. При проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні від 18.11.2019 № 0004083 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, автомобіль був визнаний речовим доказом, та ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.11.2019 у справі № 758/14738/19 накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Land Rover Range Rover» з номером кузова НОМЕР_1 , з прикріпленим державним реєстраційним номером НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 із встановленням заборони їх використання та відчуження. Після закриття кримінального провадження № 0004083, у зв`язку з отриманням відмови у поверненні автомобіля ОСОБА_2 , що підтверджується копією відповіді за підписом керівництва слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві від 01.01.2021 за вих. № 1311/125/52-20, представником позивача були подані клопотання про скасування арешту, накладеного на автомобіль марки «Land Rover Range Rover», але через бездіяльність слідчого, яка виразилась у ненаданні матеріалів кримінального провадження до слідчого судді та нез`явлення на судові засідання - арешт скасований 22.01.2021. Така бездіяльність уповноваженої службової особи призвела до того, що позивач майже півтора роки був позбавлений права володіти, розпоряджатися та користуватися своїм автомобілем, чим істотно порушено звичайний уклад життя його та родини. За час зберігання погіршився стан автомобіля, що, відповідно до висновку про вартість збитків автомобіля марки «Land Rover Range Rover», з VIN-номером НОМЕР_1 , 2003 року випуску, складеного 11.11.2021, призвело до збитків на суму 16 639, 92 грн. За зберігання автомобіля та його евакуацію на штрафмайданчик, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на рахунки, виставлені ТОВ «Украспецпарк», 22.05.2021 ОСОБА_2 було сплачено 10 000 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.12.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2022 клопотання адвоката Бондарчука В. О. про заміну відповідача було задоволено та замінено неналежного відповідача - Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на належного відповідача - Головне управління Національної поліції у місті Києві.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2022 вказану справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

15 березня 2023 року Шевченківським районним судом м. Києва прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органами досудового слідства та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд встановив: 17.11.2019 приблизно о 15 год. 00 хв. по вул. Стирецька, 90, в місті Києві, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки «Land Rover Range Rover», з номером кузова НОМЕР_1 , номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який при перевірці документів надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортний засіб Європейського зразка серії НОМЕР_3 з ознаками підробки. Під час перевірки по базі «НАІС» Головного сервісного центру МВС України встановлено, що номерний знак НОМЕР_2 не зареєстровано за транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 , а закріплено за іншим автомобілем - «Land Rover Range Rover» з номером кузова № НОМЕР_4 . Згідно з інформаційною базою «НАІС» Головного сервісного центру МВС України, власником автомобіля «Land Rover Range Rover», з номерним знаком НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , однак, автомобіль має номер кузова НОМЕР_4 . Згідно з інформаційною базою НАІС Головного сервісного центру МВС України, номер кузова автомобіля «Land Rover Range Rover», яким керував позивач 17.11.2019, не закріплено за жодним автомобілем на території України. Також встановлено, що на офіційному інтернет-сайті МВС України, на сторінці за адресою: «wanted.mvs.gov.ua» автомобіль «Land Rover Range Rover» з номером кузова НОМЕР_1 , перебуває у розшуку, ініціатором якого є Луцьке районне відділення поліції Луцького відділу ГУНП у Волинській області.

Враховуючи вищевикладене, на підставі клопотання начальника відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві Патланя С. С., в рамках кримінального провадження № 0004083, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 21.11.2019 у справі № 758/14738/19 накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Land Rover Range Rover», з номером кузова НОМЕР_1 , з прикріпленим номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 із встановленням заборони їх використання та відчуження.

Зазначена ухвала позивачем та його представником не оскаржувалась.

26.06.2020 кримінальне провадження за № 0004083 від 18.11.2019 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Зі змісту цієї копії постанови про закриття кримінального провадження висновується, що в ході досудового слідства ОСОБА_2 надав свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , в автентичності якого у слідства сумнівів не виникло.

12.11.2020 слідчим суддею Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/7281/20 було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про скасування арешту майна. Крім того, в ухвалі зазначено, що із матеріалів кримінального провадження та додатків, доданих до клопотання представника позивача, судом не вбачається того, що арешт було накладено необґрунтовано.

22.01.2021 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/7739/20 скасовано арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Land Rover Range Rover» з номером кузова НОМЕР_1 , з прикріпленим номерним знаком НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 із встановленням заборони їх використання та відчуження.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту порушеного права визначені статтею 16 ЦК України.

Одним із способів захисту є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової чи моральної (немайнової) шкоди підлягають:

наявність такої шкоди,

протиправність діяння її заподіювача,

наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача,

вина останнього в її заподіянні.

Необхідною підставою відповідальності органу державної влади у вигляді відшкодування шкоди є наявність таких умов:

неправомірні дії цього органу,

шкода,

причинний зв`язок між неправомірними діями і завданою шкодою.

Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1174 ЦК України.

Причинний зв`язок між протиправним діянням завдавача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та завданням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не будь-яких інших обставин. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Завдавач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями чи бездіяльністю.

Разом з тим, причинний зв`язок між протиправним діянням завдавача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що мала місце бездіяльність органу досудового розслідування, а також що завдана шкода виникла саме внаслідок протиправних дій (бездіяльності) працівників органу досудового розслідування Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, не надано доказів заподіяння моральної та матеріальної шкоди і наявності вини працівників вищевказаного органу, причинного зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю відповідачів і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння ними шкоди позивачу.

Крім того, згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність його набуття не встановлена судом.

Законом України «Про дорожній рух» визначено правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції від 01.01.2020) встановлена заборона експлуатації незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Документів, які посвідчують право власності позивача на транспортний засіб - автомобіль марки «Land Rover Range Rover» з номером кузова НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_2 останнім не надано, до матеріалів справи не долучено, що нівелює застосування у цьому випадку для вирішення справи вимоги частини третьої статті 386 ЦК України, відповідно до якої власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Щодо стягнення з Державного бюджету України 10 000 грн за зберігання автомобіля «Land Rover Range Rover», судом встановлено, що кошти на рахунки ГУНП у м. Києві або державного бюджету не надходили. До матеріалів справи долучена копія рахунку № 87 за підписом посадових осіб ТОВ «Укрспецпарк», який виставлений до сплати ОСОБА_2 на суму 10 000 грн. Доказів сплати цього рахунку позивачем не надано.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Одночасно, суд роз`яснює позивачу, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб, з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому, породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 Цивільного кодексу України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Таким чином, правомірність вимог позивача про стягнення з державного бюджету безпідставно набутих коштів нерозривно пов`язана із відсутністю правових підстав набуття ТОВ «Укрспецпарк» спірної суми коштів.

Згідно зі статтями 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Причинний зв`язок між протиправним діянням/бездіяльністю органу досудового розслідування та понесеними витратами позивача у цьому випадку відсутній.

Позивачем не доведено, що саме бездіяльністю слідчого завдано йому майнової шкоди, тобто протиправна бездіяльність слідчого не є тією обставиною, що знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками, що настали для позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 22, 23, 386, 1167, 1187, 1188, 1192 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 82, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органами досудового слідства,відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: