Справа № 355/1113/23
Провадження № 2/355/560/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т.А.

за участі секретаря Ліберацької Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕССО" третя особа - приватний виконавець виконавчого органу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ТОВ "НЕССО" третя особа - приватний виконавець виконавчого органу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.

30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №7130 за яким стягнено з Позивача заборгованість за кредитним договором № 9-1 від 06.12.2019 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» в розмірі 17 970,00 грн.

У 2021 році юридичне найменування ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» змінено на ТОВ «НЕССО».

Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.12.2019 року по 17.06.2020 рік.

Як убачається з виконавчого напису, Відповідачем було нараховано: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 13770,00 грн.; плата за вчинення виконавчого напису становить в розмірі 1 200,00 грн., а всього - 17970,00 грн.

15.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

Позивач зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Посилаючись на приписи матеріального та процесуального права України, Позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., зареєстровано в реєстрі №7130, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Калінін С.К. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їхньої участі, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача «Нессо», третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомили, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з приписами ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з приписами ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №282/20595.

30.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №7130 за яким стягнено з Позивача заборгованість за договором №9-1 від 06.12.2019 року на користь ТОВ «Нессо» в розмірі 17 970 грн..

15.07.2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Єфіменком Д.О. відкрито виконавче провадження №62585043 з виконання виконавчого напису №7130.

У той же час, за приписами ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема, щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «а після слів «заставлене майно доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1: доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказані постанови були опубліковані в Офіційному віснику України: від 21.03.2017 року №23, від 24.11.2017 року №92.

Враховуючи викладене, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не вбачається за можливе.

При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття».

Суд погоджується з доводами Позивача про те, що кредитний договір який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог Позивача до ТОВ «Фінансова компанія «Нессо». Наявні всі правові підстави для задоволення його вимог та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача 1073,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 13, 81, 254, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕССО" третя особа - приватний виконавець виконавчого органу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7130 від 30.06.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Баршацьким Ігором Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НЕССО» заборгованості у розмірі 17970,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «НЕССО» судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. на рахунок: Отримувач коштів: ГУК уКиїв.обл/Баришівська сел/22030101, Код отримувача 37955989, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA0010742, Код класифікації доходів бюджету:

22030101.

Стягнути з ТОВ «НЕССО» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко