Справа № 212/7242/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Зюркевич В.В., розглянув цивільну справу в порядку загального позовного за позовом ОСОБА_1 до ДЕПАРТАМЕНТУ РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ МІСТА ВИКОНКОМУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ; третя особа: ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ РАДИ про визнання права користування житловою площею,

встановив:

20 вересня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду з позовною заявою про визнання права користування житловою площею, відповідач ДЕПАРТАМЕНТ РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ МІСТА ВИКОНКОМУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті Кривому Розі ради, у якій просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ОСОБА_1 зі свого народження постійно мешкала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками, та була в ній зареєстрована з народження до 2018 року. У 2006 році шлюб між її батьками було розірвано, батьки почали мешкати окремо і вона переїхала мешкати до своєї мами, але не знялась з реєстраційного обліку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2017 році вона почала постійно мешкати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом з місця мешкання від 15.09.2023 року.

У 2018 році вона вступила до навчального закладу Вінницького національного аграрного університету у місті Вінниця на факультет агрономії та лісництва, на денну форму навчання у зв`язку з тим що у Вінниці вона мешкала у гуртожитку їй необхідно було в ньому зареєструватися. Тому вона була вимушена знятись з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєструвалась за місцем навчання в учбовий гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 .

У липні 2022 року її батько добровільно звернувся до військкомату, і був мобілізований до лав Збройних Сил України, та проходив військову службу. Відповідно до сповіщення про смерть № НОМЕР_1 сповістили про те що солдат ОСОБА_2 , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі населеного пункту Урожайне Донецької області. Сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної) допомоги і надання пільг в установленому законодавством порядку. Відповідно до довідки про причину смерті № 5897 причина смерті ОСОБА_2 - вибухова травма внаслідок військових дій.

Батько мав намір приватизувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , але нажаль не встиг. Батько хотів приватизувати квартиру зі мною, тому чекав поки я закінчу навчання та зареєструюся знову у квартирі.

У 2022 році почалася війна, та батько позивача практично одразу після закінчення університету був мобілізований до Лав Збройних Сил та не встиг приватизувати житло, планував здійснити приватизацію нашої квартири після закінчення війни, але загинув.

Оскільки вселення у квартиру здійснено за згодою наймача наданої за його життя, то в силу ст. 64, 65 ЖК України ОСОБА_1 набула прав користувача вказаної квартири. В зв`язку з тим, що вона не встигла зареєструвати своє місце проживання в спірній квартирі, та не може переоформити на себе договір найму квартири, тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку в порядку загального провадження цивільного судочинства.

Заявниця та її адвокат в судовому засіданні підтримали вимоги з підстав, викладених в заяві, просили заяву задовольнити.

У якості доказів надано до матеріалів справи копії та надано до огляду судом оригінали документів, окрім раніше зазначених, ще свідоцтво про смерть батька а також довідку про період проходження ним військової служби.

Представник відповідача просив прийняти суд рішення на підставі норм чинного законодавства.

Заслухавши позиача та її адвоката, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 у період часу з 09.02.2006 року по 12.11.2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 у період часу з 01.09.2019 року по 24.06.2022 року навчалась на денній формі навчання у Вінницькому національному аграрному університеті.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 18.06.2001 року по 31.08.2023 року.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та у період часу з 25 березня 2022 року по 24 серпня 3023 року проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 та виключений із писків Національної грвадії України у зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих ушкоджень, нусумсних з життям, внаслідок військових дій під час виконання бойових завдань.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позов про визнання права як способу захисту цивільних прав, визначений статтею 16 ЦК України, подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування , вільний вибір місця проживання право вільно залишити територію України.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина є право на житло. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду (ст. 47 Конституції України). Ця норма гарантує громадянам, які потребують соціального захисту, надання житла державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У Конституції України терміни "сім`я", "члени сім`ї", "родичі" тощо без визначення змісту вживаються неодноразово. Законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Так, в розумінні ст.3, ч.3 ст.27 СК України, сімя створюється на підставі шлюбу, офіційно зареєстрованого державою. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.2 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України№9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла.

У статті 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Пунктом 2 частини 3 статті 71 Житлового кодексу України встановлено, що жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Частиною 5 статті 71 71Житлового кодексу України, встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи надані докази суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , про визнання право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , ґрунтуються на законі, доведенні належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 141, 258-259, 263-265,279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ДЕПАРТАМЕНТУ РОЗВИТКУ ІНФРАСТРУКТУРИ МІСТА ВИКОНКОМУ КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ; третя особа: ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ РАДИ про визнання права користування житловою площею, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 01 грудня 2023 року.

Суддя: Р. В. Дехта