Справа № 169/552/19
Провадження № 2/169/71/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 грудня 2023 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Хвіц Г.Й.
за участю секретаря судового засідання Мисюка П.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21 квітня 2008 року між сторонами у справі був укладений договір (без номера), згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 13 червня 2019 року виникла заборгованість в розмірі 11 200.16 гривень, Банк просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати.
Суддя своєю ухвалою прийняла позовну заяву до розгляду, відкрила провадження у справі та розгляд справи постановила проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, до позовної заяви додала клопотання, в якому вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просила справу розглядати за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не подав.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд своєю ухвалою від 12 грудня 2023 року постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Як установив суд, що 21 квітня 2008 року АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали договір (без номера) шляхом підписання заяви (а.с. 11).
Того ж дня відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», у якій сторони погодили, що базова процентна ставка в місяць становить 3 %, а процентна ставка в місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4.5%, та що погашення заборгованості за кредитним лімітом та нарахованими процентами здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від залишку заборгованості за кредитним лімітом до 25 числа місяця, наступного за звітним.
Крім того, вказаною довідкою визначено, що відповідач сплачує пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 1% від заборгованості та штрафи: 250 гривень +5% від суми позову (а. с. 12).
На виконання умов договору Банк видав відповідачу картку № НОМЕР_1 , на яку 21 квітня 2008 року встановив кредитний ліміт у розмірі 700 гривень, який неодноразово змінював, зокрема, збільшив у максимальному розмірі - до 5 000 гривень, а 20 липня 2018 року зменшив до 0 гривень (а. с. 52)
Строк дії картки встановлено до квітня 2018 року (а. с. 53).
Банк, надавши відповідачу кошти, свої зобов`язання виконав.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України).
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі).
У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 21 квітня 2008 року, яку підписав відповідач, визначено розмір відсотків за користування кредитом, умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача ОСОБА_1 видно, що Банк 21 квітня 2008 року встановив відповідачу кредитний ліміт у розмірі 700 гривень, який неодноразово змінював, зокрема, збільшив у максимальному розмірі - до 5 000 гривень, а 20 липня 2018 року зменшив до 0 гривень (а. с. 52).
У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 13 червня 2019 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 200.16 гривень, яка згідно з розрахунком, що надав Банк, складається із заборгованості за тілом кредиту 1 773.42 гривень, за простроченим тілом кредиту 1 271.19 гривень, пеня за прострочене зобов`язання 6 984.11 гривень, пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень 400 гривень, та штрафи : 250 гривень - фіксована частина та 521.44 гривень процентна складова (а. с. 5-10).
Виходячи з того, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, надані Банком на кредитну картку у розмірі, що не перевищує максимального розміру кредитного ліміту, але не повернув їх, сторони погодили розмір відсотків за користування кредитом, умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то суд вважає, що вимоги Банку про стягнення з відповідача суми заборгованості є підставними і підлягають до задоволення.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921 гривня.
На підставі викладеного, статей 526, 530, 549, 610, 612, 625, 629, 634, 1054 ЦК України та керуючись статтями 141, 263 - 265, 268, 273, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором (без номера) від 21 квітня 2008 року в розмірі 11 200 (одинадцять тисяч двісті) гривень 16 (шістнадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Ім`я представника позивача Савіхіна Анастасія Миколаївна, місце перебування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Кіровським РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 21 березня 2011 року.
Ім`я відповідача ОСОБА_1 , житель: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Турійським РВ УМВС України у Волинській області 29 жовтня 1997 року.
Повне заочне рішення складено 12 грудня 2023 року.