КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07вересня 2021 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спільне набуте майно та виключення його зі спадкової маси, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Соломатіна Оксана Петрівна, Друга київська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спільно набуте майно та виключення його зі спадкової маси.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2021 заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк, для усунення недоліків, з дня отримання ним копії ухвали.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2021 заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що фактично суд першої інстанції вимагав усунути недоліки, які стосуються розгляду справи по суті, оскільки зазначив, що у позовній заяві відсутні докази, які свідчили б про те, щопозивач була цивільноюдружиною померлогоОСОБА_2. , а також відсутні копії документів на право власності на спірне майно,проте,підставою звернення позивача до суду із позовом про встановлення факту подружніх відносин сталоте, що вона проживали із померлим у цивільному шлюбі без його реєстрації в органах РАЦС, а також відсутність у неї оригіналів документів на земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок, що є перешкодою в оформлені права власності та виключення його із спадкової маси.

Зазначає, що до позовної заяви були долучені всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відзиву від учасників справи не надходило.

Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2021 заяву ОСОБА_1 , залишено без руху з наданням позивачу десятиденного строку з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків скарги, з посиланням на порушення позивачем вимог частин п`ятої та шостої статті 177 ЦПК України, яким не виконано обов`язок про додання до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме не додано копії Державного акту або свідоцтво на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер №:06:017:0139; свідоцтво про реєстрацію права власності на незавершений будівництвом будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, або засвідченого витягу з нього, а також не надано доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу на час придбання спірного майна за спільні кошти.

Копію вказаної ухвали суду про залишення заяви без руху, було направлено ОСОБА_1 - 03.08.2021. (а.с. 22)

Відповідно до зворотнього повідомлення, яке наявне у матеріалах справи ОСОБА_1 отримала вищезазначену ухвалу 16.08.2021. (а.с. 26)

Відтак, останній день надсилання заяви про усунення недоліків припадав на 25.08.2021.

Ухвалою суду від 07.09.2021 заяву було повернуто позивачу, з тих підстав, що не було усунуто недоліків, зазначених в ухвалі від 29.07.2021.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Право особи звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів передбачено ч. 1 ст.4 ЦПК України.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.12 ЦПК суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Частиною 1 ст.184 ЦПК передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.189 ЦПК завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч.1 ст.196 ЦПК).

Відповідно до пп. 5, 7, 8 ч.2 ст.197 ЦПК у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, нормами процесуального права визначено, що кожна сторона самостійно визначає обсяг доказів, які вона надає суду у підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, а оцінка достатності наданих доказів судом здійснюється під час судового розгляду.

Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

За таких обставин, суддя не мав правових підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із ненаданням позивачем, на думку судді, достатніх доказів у підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, та неконкретного викладення позовних вимог.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно вимог статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 4 грудня 1995 у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції визначає гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

З огляду на вищевикладене, висновки суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 є помилковими.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2021, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасуванню і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.268,367,374,379,381-384,389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2021 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спільне набуте майно та виключення його зі спадкової маси, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Соломатіна Оксана Петрівна, Друга київська державна нотаріальна контора задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2021 року скасувати та направити справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спільне набуте майно та виключення його зі спадкової маси, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Соломатіна Оксана Петрівна, Друга київська державна нотаріальна контора для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома