КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

09.11.23 справа № 133/1306/15-ц

провадження № 2-р/133/2/23

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Пєтухової Н.О.

за участі секретаря судового засідання Гаврилюк О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Козятин справу за заявою старшого державного виконавця Козятинського відділу виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) про роз`яснення рішення у справі № 133/1306/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Старший державний виконавець звернувся до суду із заявою, в якій просить роз`яснити, як здійснювати заходи примусового виконання щодо стягнення коштів, як зазначено у виконавчому листі №133/1306/15-ц, а саме: стягувати заборгованість у розмірі 7184,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.05.2016 становить 187199,21 грн, при цьому не враховувати різницю між курсом валют НБУ, або враховувати таку різницю, або ж стягувати заборгованість у розмірі 7 184,80 доларів США, при цьому не враховувати резолютивну частину рішення щодо стягнення еквіваленту гривні за курсом НБУ, що фактично порушить саму резолютивну частину рішення. Свої вимоги обгрунтував тим, що у ВДС на виконанні знаходиться виконавче провадження №72711738 з примусового виконання виконавчого листа № 133/1306/15-ц, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 7184,80 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.05.2016 становить 187199,21 грн., а також судовий збір 1758,96 грн, відкрите на підставі заяви стягувача. У своїй заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем зазначено, що у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перераховано саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Таким чином, оскільки у виконавчому листі зазначено необхідність стягнення 7184,80 доларів США, а також встановлена сума еквівалента, що за курсом НБУ станом на 20.05.2016 становить 187199,21 грн , що викликало труднощі у приведення виконавчого документа до виконання, так як зміст рішення є незрозумілим державному виконавцю.

Сторони в судове засідання не з`явилися хоч належним чином були повідомлені про час і дату розгляду справи, шляхом направлення судових повісток на адреси зазначені в заяві.

Від заявника - старшого державного виконавця Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сушко Д.С. надійшла заява, в якій вона заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить заяву задовольнити, розгляд справи просить проводити у її відсутність.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення заявленого старшим державним виконавцем питання про роз`яснення рішення суду, покладався на розсуд суду.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Козятинським міськрайонним судом Вінницької області на підставі рішення суду від 29.08.2016 у справі № 133/1306/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення відсоткової ставки, 12.09.2016 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в сумі 7413,83 долари США, що за курсом НБУ, станом на 20.05.2016 року становить 187199,21 та судові витрати в сумі 1758,96 грн.

24.08.2023 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу, з посиланням на ч. 3,5 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

06.09.2023 старшим державним виконавцем Козятинського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сушко Д.С. відкрито виконавче провадження № 72711738 з примусового виконання по виконавчому листу № 133/1306/15-ц.

Постановою старшого державного виконавця 11.09.2023 було внесено зміну (доповнення) реєстраційних даних, шляхом зміни резолютивної частини, зазначивши дані згідно виконавчого листа.

Старший державний виконавець вважає рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, незрозумілим для нього, та просить роз`яснити.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Суд звертає увагу на те, що саме рішення, яке державний виконавець просить роз`яснити, суду надано не було, а тому судом було оглянуто рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.08.2016 у справі № 133/1306/15-ц у КП Д-3 та приєднано до справи його копію. Згідно змісту такого рішення, ОСОБА_1 було надано кредитні кошти у розмірі 10440 доларів США.

При цьому, аналізуючи зміст виконавчого листа, який відображає зміст резолютивної частини рішення, судове рішення, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2ст.192 ЦК України). Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За пунктом 3.3статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року, валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов`язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.

Положення ч.2 ст. 533 ЦК України зазначають про необхідність виконання грошового зобов`язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов`язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»(пункт 8.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 рудня 2013 року №14).

Суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов`язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України,Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Саме таку правову позицію викладено в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення по цивільній справі».

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті. Зокрема, пунктом З зазначеної статті встановлено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

У постанові від 04 липня 2018 року (Справа № 761/12665/14-ц,Провадження № 14-134цс18) Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступного:

«46. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

47. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

54. У статті 53 Закону № 606-XIVзакріплено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

55. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

56. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.»

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду від 04.07.2018 в рамках справи № 761/12665/14-ц щодо того, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні; перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Враховуючи те, що в резолютивній частині рішення судом однозначно не зазначено, в якій саме валюті повинна бути стягнута заборгованість, що виникла з кредитного договору станом на дату розрахунку, а відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для роз`яснення рішення суду, оскільки судом встановлено обставин передбачені ст. 271 ЦПК України, що зумовлюють необхідність у його роз`ясненні.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для роз`яснення державному виконавцеві того, чи враховувати різницю між курсом валют НБУ чи ні при здійсненні заходів примусового виконання рішення, оскільки судом не приймалось рішення щодо такого виокремленого питання.

За таких обставин суд вважає, що заява державного виконавця про роз`яснення рішення є частково обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню, а резолютивна частина рішення суду - роз`ясненню.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву старшого державного виконавця Козятинського відділу виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) про роз`яснення рішення у справі № 133/1306/15-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Роз`яснити, що стягнення грошових коштів з відповідача за рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.08.2016 у справі № 133/1306/15-ц має відбуватися в іноземній валюті, оскільки між стягувачем і боржником існує саме валютне грошове зобов`язання.

У решті вимог залишити заяву без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 09.11.23