КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» на рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 26 вересня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» в якому просила:

стягнути з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, у сумі 129 630,23 грн;

стягнути з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на користь ОСОБА_1 середньоденний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.12.2022 по день винесення судом рішення у справі за цією позовною заявою, виходячи з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 3 303,89 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у період з 01.04.2021 по 02.12.2022 позивач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» та займала посаду головного бухгалтера вказаного підприємства, про що свідчать відповідні записи у її трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Під час перебування у трудових відносинах з відповідачем, з сторони останнього була нарахована, але не виплачена їй заробітна плата у розмірі 129 630,23 гри, що підтверджується довідкою відповідача від 02.12.2022 б/н.

02.12.2022 позивача звільнено з роботи у ТОВ «Фрідом Фінанс Україна», про що свідчить наказ Генерального директора ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» № 53/К від 02.12.2022.

До того ж, позивач зазначала, що попередньо зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення вищевказаної нарахованої відповідачем, але не виплаченої їй заробітної плати, у порядку наказного провадження, враховуючи положення ст. 161 ЦПК України.

Так, згідно з наказом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.12.2022 у справі № 369/13028/22 судом вирішено стягнути з відповідача заборгованість по стягненню нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати у розмірі 129 630,23 грн. Проте, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2023 у справі № 369/13028/22 вищевказаний судовий наказ, за заявою відповідача, було скасовано, оскільки суд вбачав спір про право щодо отримання заявленої суми, що унеможливлює вирішення питання про її стягнення у наказному провадженні.

Також, вказувала, що станом на день звернення до суду з цією позовною заявою вона не перебуває у трудових відносинах з іншим (іншими) роботодавцем (роботодавцями), не здійснює будь-яку іншу оплачувану роботу, тому просила стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи з того, що середньоденна заробітна плата становить 3 303,89 грн. (а.с. 1-7).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2023 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, у розмірі 129 630,23 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.12.2023 року по 03.06.2023 у розмірі 406 378,47 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 145-152).

В апеляційній скарзі, ТОВ «Фрідом Фінанс Україна», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» в частині стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 129 630,23 грн задовольнити. В решті вимог позивача відмовити. Вказує, що суд першої інстанції, посилаючись на вину відповідача (без надання відповідного, законного, належного та допустимого обґрунтування), що полягає у затримці виплати заробітної плати відповідачем позивачу, належним чином не з`ясував у результаті яких саме (законних чи протиправних) та чиїх дій (бездіяльності) або яких обставин настав такий наслідок. Судом також не перевірено чи була у відповідача реальна можливість виплатити належні позивачу суми вже після звільнення позивача. Тобто, судом зовсім не досліджено та не надано оцінки причин, через які було допущено затримку з розрахунку відповідача перед позивачем. Не надано також і правової оцінки щодо самої затримки такого розрахунку, а саме не досліджено наявність чи відсутність умислу у відповідача щодо допущеної затримки розрахунку, а деякі докази, що мають пряме значення для справи, зовсім залишено судом поза увагою (а.с. 156-162).

Відзиву від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представник ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» - Шаповалов В.М. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду оскаржується в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в іншій частині судове рішення апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що невиплата розрахункових коштів при звільненні позивача мала місце з вини роботодавця, оскільки останнім не доведено протилежного.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.04.2021 по 02.12.2022 ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» та займала посаду головного бухгалтера вказаного підприємства, про що свідчать відповідні записи у ї трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Під час перебування у трудових відносинах з відповідачем, з сторони останнього була нарахована, але не виплачена їй заробітна плата у розмірі 129 630,23 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 02.12.2022 б/н.

02.12.2022 позивача звільнено з роботи у ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» за п. 1 ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін, про що свідчить наказ Генерального директора ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» № 53/К від 02.12.2022.

Указом Президента України № 726/2022 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО) від 19.10.2022 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Вказаним рішенням РНБО у відповідності до пункту 13.13 Додатку 2 до товариства серед іншого були застосовані обмежувальні заходи (санкції), зокрема:

- блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

- зупинення виконання економічних га фінансових зобов`язань.

На підставі Закону України «Про санкції» Правління Національного банку України прийняло постанову від 01.10.2015 № 654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів» (надалі - Постанова № 654). Підпунктом 7 пункту 7 даної постанови визначено: банкам України серед іншого, заблоковувати кошти/зупиняти фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, у такому порядку, зокрема: банк зобов`язаний відмовити у виконанні розрахункового документа клієнту, зазначеного в санкційних списках, що є ініціатором переказу та до якого застосовані санкції «блокування активів та/або зупинення фінансових операцій»; банк повертає клієнту розрахунковий документ без виконання і проставляє в ньому напис про причину його повернення.

21.10.2022 Наказом Генерального директора № 180/ОД від 21.10.2022, у зв`язку із включенням товариства до санкційного списку, затвердженого рішенням РНБО України від 19.10.2022 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та введеного в дію Указом Президента України № 726/2022, в товаристві встановлено обмежений порядок організації ведення господарської діяльності, починаючи із 21.10.2022 та до дати завершення/відміни санкційних обмежень, зупинено виконання економічних та фінансових зобов`язань.

У відповідності до листа-ознайомлення працівників товариства з наказом Генерального директора ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» № 180/ОД від 21.10.2022, позивач, у цей же день, 21.10.2022, під особистий підпис була ознайомлена з зазначеним наказом. При цьому, будь-яких претензій та заперечень до товариства з боку позивача відносно схваленого наказу, матеріали справи не містять, як і не містять доказів його оскарження.

Окрім того, на виконання Закону України «Про санкції» та Постанови № 654 АТ «СКАЙ БАНК» своїм листом № 17-04/1010 від 25.10.2022 повідомив товариство про блокування його поточних рахунків, та про те що розрахункові документи в тому числі і щодо виконання зобов`язань із виплати заробітних плат не підлягатимуть виконанню.

На підставі отриманого листа від банківської установи, Генеральним директором товариства було видано Наказ № 182/1/ОД від 25.10.2022 «Про виплату заробітної плати працівникам ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» після припинення обставин непереборної сили», у відповідності до якого було встановлено, виплату заробітної плати працівникам товариства здійснити протягом 10 (десяти) робочих днів з дня припинення дії обставин непереборної сили, які зумовлюють неможливість здійснення таких виплат та які полягають у зупиненні видаткових операцій за банківськими рахунками товариства, відкритими в АТ «СКАЙ БАНК».

Зазначений наказ було доведено до відома працівників товариства, в тому числі і до позивача, яка 25.10.2022 ознайомилась із ним та повністю погодилась з його умовами. Жодних претензій та/або оскаржень щодо вищевказаного наказу з боку позивача під час перебування останньої на посаді та після її звільнення, до товариства не надходило.

Частинами 1, 2 статті 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Статтею 36 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що за порушення законодавства про оплату праці винні особи притягаються до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної та кримінальної відповідальності згідно з законодавством.

Як визначено чинним законодавством України, а саме: Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законами України «Про оплачу праці» «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Кодексом законів про працю України та іншими нормативно-правовими актами, особа вважається винною у вчиненні правопорушення якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

У даному випадку, відповідач неодноразово звертався до банківської установи з метою виплати позивачу заробітної плати, але дані платежі відхилялися банківською установою по причині «По рахункам заборонені видаткові операції згідно Рішення РНБО від 19.10.2022 (Указ Президента України № 726/2022 від 19.10.2022) ТОВ «Фрідом Фінанс Україна» знаходиться в санкційних списках», що підтверджується роздруківкою із клієнт банкінгу.

Суд першої інстанції застосовуючи до відповідача ст. 117 КЗпП України при задоволені позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не звернув уваги на те, що головною підставою та ознакою для застосування зазначеної статті, при наявності затримки розрахунку, є склад правопорушення, який включає два юридичних аспекти: порушення строку розрахунку під час звільнення та вину.

Згідно акту ЦМУ Державної служби з питань праці № Ц/КВ/15088/15 від 06.07.2023 припис ЦМУ Державної служби з питань праці № Ц/КВ/15088/15/П від 06.07.2023, державним регулятором, на підставі проведеної перевірки, встановлено факт наявності заборгованості відповідача перед його працівниками, який склався з незалежних від відповідача обставин, в зв`язку із чим, по зазначеній ситуації контролюючим органом вина відповідача не встановлена. Але разом з тим, відповідача на підставі припису зобов`язано здійснити повне погашення заборгованості з виплати заробітної плати працівникам товариства з моменту припинення/скасування обставин, які є реальною перешкодою.

У розумінні чинних нормативно-правових актів правопорушення є протиправне, винне (у випадках прямо передбачених чинним законодавством України) діяння (дія чи бездіяльність) особи (юридичної або фізичної). Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені обставини які свідчать, що така особа удавано, цілеспрямовано створила умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог установлених законодавством України, зокрема законодавством про працю.

Аналізуючи приписи нормативно-правових актів, щодо визначеності ступеню вини, головною ознакою складу правопорушення є суб`єктивна сторона, яка проявляється у вині, а саме у формі умислу або необережності суб`єкта такого правопорушення. В той же час, якщо такі суб`єкти вжили всіх достатніх заходів щодо дотримання правил та норм законодавства України, не можуть вважатись такими, що діяли нерозумно, недобросовісно, без належної обачності.

З огляду на зазначені обставини, слід дійти висновку, що накладення на відповідача санкцій РНБО відбулось з обставин, що не залежали від товариства та вчиненні поза його волею. Також, очевидним є факт відсутності суб`єктивної сторони вчинення правопорушення (відсутність умислу) щодо не виплати заробітної плати відповідачем позивачу.

Таким чином, задовольняючи частково позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що у трудових відносинах між позивачем та відповідачем, як під час їх дії так і після їх припинення, виникли обставини, що не залежали від відповідача, який в період існування таких обставин, був об`єктивно позбавлений можливості виконати обов`язки роботодавця згідно із законодавчими та іншими нормативними актами перед своїми працівниками, у тому числі й перед позивачем.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши матеріали справи та надані докази, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для часткового стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення скасуванню в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фінанс Україна» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 26 вересня 2023 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявленої позовної вимоги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 09 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома