Справа № 211/3710/22
Провадження № 2/211/690/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Андрійченко А.Ю.,

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача Виконкому Довгинцівської районної в місті ради та просить суд встановити факт постійного проживання його з батьком ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 квітня 2020 року на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири за вказаною вище адресою, на земельну ділянку площею 8,3245 га, на грошову суму пенсії, яка недоотримана померлим та грошові кошти станом на 27.07.2022, що знаходяться в банківській установі, посилаючись на пропуск встановленого законом строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Так сталося, що перед смертю батько багато років хворів через значне погіршення свого стану здоров`я. У зв`язку з чим, він, починаючи з 01 квітня 2020 року, за погодженням зі своїм рідним старшим братом ОСОБА_2 переїхав із столиці місця Києва до батька в рідну для нього квартиру АДРЕСА_2 , де він народився і провів своє дитинство, та став постійно проживати з ним однією родиною, без реєстрації разом із спадкодавцем по день його смерті. Після смерті батька він з братом ОСОБА_4 поховали близьку людину та замовляли церковні поминання у храмі, панахиду та молитву за молитву за упокій; запрошували знайомих сусідів та близьких людей на скромні поминальні обіди на 9 та 40 день після поховання свого батька, тощо. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому за життя спадкове майно, яке складається з: 1/2 частки трикімнатної квартири, загальною площею 61.5 кв.м., житловою площею 44.8 кв.м., яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка йому належала на підставі свідоцтва про право власності на 1/4 частину та 1/4 частина даної квартири в порядку успадкування за законом: згідно свідоцтва про право на спадщину серія ВРТ №322516 від 08 серпня 2012 року, зареєстровано в реєстрі №1612, що підтверджується інформаційною довідкою №303328243 відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 червня 2022 року; земельної ділянки площею 8,3245 га. переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:003:0001, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП №075130, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №41 від 16 грудня 2003 року; права на грошову суму пенсії, яка була недоотримана померлим в розмірі 5 330,81 грн. у відділі з питань опрацювання пенсійної документації №4 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та померлий отримував пенсію за віком через поштове відділення №50086; права на грошові кошти, станом на 27.07.2022, що знаходяться у ТВБВ №10003/0407 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/26822 (компенсація 1997 р.) сума залишку 5 010,80 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; у ТВБВ №10003/0555 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/12949 (компенсація 1997 р.) сума залишку 5 319,50 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; у ТВБВ №10003/0563 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/38715 (компенсація 1997 р.) сума залишку 819,00 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; а всього на загальну суму 11 149,30 грн. 29 червня 2022 року спадкоємець першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 на вказану частку майна спадщини за законом - ОСОБА_2 , який спадщину у встановлений законом строк не прийняв - добровільно відмовився від своєї частки майна, належної батькові за життя спадщини на користь свого брата - позивача ОСОБА_1 , добровільно написав про це письмову заяву у нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Також 29 червня 2022 року з метою прийняття спадщини після смерті батька, позивач вернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Чорній Оксани Сергіївни за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за законом. Він пояснював нотаріусу, що батько був тяжко хворим; а тому останні роки перед смертю та на момент смерті батька вони мешкали разом у квартирі в місті Кривому Розі, що можуть підтвердити сусіди по під`їзду; однак, отримав відмову в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав документів, що підтверджують факт його проживання зі спадкодавцем за однією адресою. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до суду з цього питання. Інших спадкоємців, які претендують на дане спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , окрім позивача та відповідача не має. Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 27 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Представник позивача адвокат Вірко В.В. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, в особі голови Ратінова І.Г.,надав до суду з заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, при відсутності інших спадкоємців заперечень до вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с. 8 копія свідоцтва про народження, а.с. 9 копія про смерть, а.с. 96 копія свідоцтва про народження, а.с. 99 копія свідоцтва про одруження, а.с. 100 копія свідоцтва про смерть).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знадобилось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, та на що за законом буде мати право, заповідав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частинах (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому за життя спадкове майно, яке складається з:

-1/2 частки трикімнатної квартири, загальною площею 61.5 кв.м., житловою площею 44.8 кв.м., яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка йому належала на підставі свідоцтва про право власності на 1/4 частину та 1/4 частина даної квартири в порядку успадкування за законом: згідно свідоцтва про право на спадщину серія ВРТ №322516 від 08 серпня 2012 року, зареєстровано в реєстрі №1612, що підтверджується інформаційною довідкою №303328243 відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 червня 2022 року (а.с. 10-13, 16);

-земельної ділянки площею 8,3245 га. переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:003:0001, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП №075130, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №41 від 16 грудня 2003 року (а.с. 14);

-права на грошову суму пенсії, яка була недоотримана померлим в розмірі 5 330,81 грн. у відділі з питань опрацювання пенсійної документації №4 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та померлий отримував пенсію за віком через поштове відділення №50086 (а.с. 227);

-права на грошові кошти, станом на 27.07.2022, що знаходяться у ТВБВ №10003/0407 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/26822 (компенсація 1997 р.) сума залишку 5 010,80 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; у ТВБВ №10003/0555 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/12949 (компенсація 1997 р.) сума залишку 5 319,50 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; у ТВБВ №10003/0563 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/38715 (компенсація 1997 р.) сума залишку 819,00 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє (а.с. 224).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 29 червня 2022 року вони звернулися до приватного нотаріуса та приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Чорною О.С. була заведена спадкова справа №55/2022, належним чином завірену копію якої було витребувано за ухвалою суду (а.с. 88-239).

ОСОБА_2 , який спадщину у встановлений законом строк не прийняв - добровільно відмовився від своєї частки майна, належної батькові за життя спадщини на користь свого брата - позивача ОСОБА_1 , добровільно написав про це письмову заяву у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорної О.С. (а.с. 95).

Натомість ОСОБА_1 29 червня 2022 року подав заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини (а.с. 89).

Однак, 14 вересня 2022 року приватний нотаріус Чорна О.С. постановила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав документів, що підтверджують факт його проживання зі спадкодавцем за однією адресою (а.с. 20). Оскільки з довідки, наданої приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Чорній О.С. вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті був зареєстрований одноосібно за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 232).

Письмові пояснення сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також письмове пояснення старшого брата ОСОБА_1 ОСОБА_2 , та письмові пояснення близьких друзів родини ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які узгоджуються між собою, свідчать про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якийзареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , дійснофактично проживав/проживає без реєстрації з 01 квітня 2020 року до дня смертісвого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,однією родиною (разом вели спільне сімейне господарство, мали спільнийбюджет у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємноїдопомоги, оскільки батько потребував стороннього догляду за станом свогоздоров`я) за адресою: АДРЕСА_1 .Після смерті батька його син ОСОБА_1 продовжує до цього часу постійнопроживати та користуватись без реєстрації вищевказаною квартирою (а.с. 22-37).

Також факт фактичного проживання без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом від 17 вересня 2022 року(а.с. 21).

Встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем необхідно йому для оформлення свої спадкових права на спадщину.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшов своє підтвердження у матеріалах справи на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне йому для реалізації своїх права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01 квітня 2020 року по 17 серпня 2021 року на час відкриття спадщини, разом із батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Отже, судом достовірно встановлено, що померлий батько позивача та третьої особи ОСОБА_3 на законних підставах володів часткою квартири, земельною ділянкою та мав певні грошові збереження у банку, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище спадкове майно в порядку спадкування за законом після його смерті. Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає, а старший брат позивача, який є спадкоємцем першої черги, відмовився на користь брата від прийняття спадщини, та відповідач фактично визнав позовні вимоги позивача, тому позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01 квітня 2020 року по 17 серпня 2021 року на час відкриття спадщини, разом із батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно, яке складається з:

-1/2 частки трикімнатної квартири, загальною площею 61.5 кв.м., житловою площею 44.8 кв.м., яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 15 листопада 1996 року (1/4 частина) та на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 08 серпня 2012 року, серія ВРТ №322516, зареєстрованого в реєстрі за №1612 (1/4 частина);

-земельної ділянки площею 8,3245 га., цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Девладівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер 12:252:825:00:01:003:0001, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №075130, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за №41 від 16 грудня 2003 року;

-права на грошову суму пенсії, яка була недоотримана ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5 330 (п`ять тисяч триста тридцять) гривень 81 копійка у відділі з питань опрацювання пенсійної документації №4 управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та померлий отримував пенсію за віком через поштове відділення №50086;

-права на грошові кошти, станом на 27.07.2022, що знаходяться:

-у ТВБВ №10003/0407 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/26822 (компенсація 1997 р.) сума залишку 5 010 (п`ять тисяч десять) гривень 80 копійок, заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє;

-у ТВБВ №10003/0555 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/12949 (компенсація 1997 р.) сума залишку 5 319 (п`ять тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 50 копійок, заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє;

-у ТВБВ №10003/0563 філії Дніпропетровське обласне управління АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»: №9760/38715 (компенсація 1997 р.) сума залишку 819 (вісімсот дев`ятнадцять) гривень 00 копійок, заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович