Справа № 235/1299/20
Провадження №6/204/27/23
УХВАЛА

іменем України

16 січня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Скрипнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом в повному обсязі.

В обґрунтування свого подання приватний виконавець посилається на те, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №66676657 з виконання виконавчого листа №235/1299/20, виданого 16 червня 2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованості за кредитним договором №IKAPUG.225188.001 від 04 лютого 2014 року в розмірі 219323,67 грн та в рівних частинах судових витрат у виді сплаченого судового збору в розмірі 3289,86 грн, а саме по 1644,93 грн з кожного. 02 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження №66676657. 02 вересня 2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ТАСкомбанк», АТ «ОКСІ Банк», АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", ПАТ "Банк Восток", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "ОТП БАНК", АТ «АКБ «КОНКОРД», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ АКБ "Львів", АТ «Ідея Банк», АТ «МетаБанк», АТ Банк «Український капітал». 02 вересня 2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Ощадбанк", АТ "ПУМБ". 06 вересня 2021 року винесено постанову про розшук автомобіля боржника ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 07 вересня 2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника. 25 жовтня 2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ "Укрексімбанк", АТ «СІТІБАНК», АТ "ІНГ Банк Україна", АТ «УКРГАЗБАНК», АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ "АЛЬФА-БАНК», АТ "ПРАВЕКС БАНК", АБ «ПІВДЕННИЙ», АТ "СБЕРБАНК", АТ «А-БАНК», ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК». У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника. Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває. Відповідно до інформації МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 04 вересня 2021 року направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа. Відповіддю від 14 вересня 2021 року повідомлено, що боржник не перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. Відповіддю від 05 листопада 2021 року ГУ ДМС у Донецькій області повідомлено, що боржник не документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання відсутні. Вказує, що на день звернення до суду з даним поданням боржником жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинено, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. Зазначає, що боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території України, він не отримує повідомлення суду та приватного виконавця, що дає йому змогу роками ухилятися від виконання рішення, при чому маючи змогу безперешкодно перетинати кордон та лінію зіткнення з окупованими територіями. Приватним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення, які не дали результату, тому останнім дієвим заходом є обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань. Це обмеження є дієвим заходом з тієї причини, що боржник зареєстрований на тимчасово окупованій території і дане обмеження буде розповсюджуватись і на перетин лінії розмежування з окупованими територіями України. Враховуючи викладене, приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець Матвійчук Н.Є., повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду подання, у судове засідання не з`явилася. До початку розгляду справи надала заяву про розгляд подання без її участі.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2020 року, яке набрало законної сили 16 червня 2020 року, у цивільній справі №235/1299/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором №IKAPUG.225188.001 від 04.02.2014 в розмірі 219323,67 грн. (двісті дев`ятнадцять тисяч триста двадцять три грн. 67 коп.); стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» в рівних частках судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3289,86 грн., а саме по 1644,93 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири грн. 93 коп.) з кожного (а.с.27).

16 червня 2020 року по справі №235/1299/20 був виданий виконавчий лист (а.с.10 зворотна сторона-11).

02 вересня 2021 року приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66676657 (а.с.12 зворотна сторона-13).

В рамках виконавчого провадження №66676657 приватним виконавцем Матвійчук Н.Є. також винесені постанови про арешт коштів боржника від 02 вересня 2021 року, 25 жовтня 2021 року, постанову про розшук майна боржника від 06 вересня 2021 року, а також постанову про арешт майна боржника від 07 вересня 2021 року (а.с.13 зворотна сторона-18, 19 зворотна сторона-20).

Листом Міністерства соціальної політики №15984/0/2-21/29 від 14 вересня 2021 року повідомлено, що станом на 13 вересня 2021 року в ЄІБД ВПО відсутня інформація про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23 зворотна сторона).

Листом Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Донецькій області №1401.2.5-21618/1401.2.5.1-21 від 05 листопада 2021 року повідомлено, що за обліками баз даних ДІС та ЄІАС УМП гр. ОСОБА_1 документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон не значиться. Відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відсутні (а.с.22).

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України №112787359 та №112787358 від 02 вересня 2021 року, інформація щодо джерел отримання доходів боржника ОСОБА_1 в ДРФО відсутня та боржник фізична особа підприємець ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває (а.с.22 зворотна сторона-23).

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України №112787357 від 02 вересня 2021 року, за боржником ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.19).

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, основною і єдиною підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, приватний виконавець додав до подання копію відповіді Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Донецькій області на запит приватного виконавця від 25 жовтня 2021 року та копію відповіді Міністерства соціальної політики України на запити приватного виконавця від 02 вересня 2021 року.

Таким чином, з вказаних відповідей вбачається, що приватний виконавець звертався із запитами щодо відомостей про реєстрацію місця проживання боржника, а також щодо надання відомостей з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб лише у 2021 році, тобто понад рік тому.

Матеріали подання не містять доказів звернення приватного виконавця із відповідними запитами щодо встановлення вищезазначених відомостей після 2021 року.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що приватним виконавцем не було вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення.

Судом враховується, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: "Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною". При чому згідно ч. 3 указаної статті це на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З огляду на вищенаведене можна дійти висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника без встановлення факту ухилення від виконання зобов`язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування може бути виправдане.

Таким чином, враховуючи викладене, подання приватного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260, 353, 441 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: