28 листопада 2023 року
провадження № 22-з/824/1439/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),
суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.
за участю секретаря Ратушного А. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі №758/113/23 Подільського районного суду м. Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ"
про встановлення юридичного факту розірвання договору
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

10 листопада 2023 року відповідач, діючи через свого представника ОСОБА_2 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 800 грн, які понесені під час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції.

Відповідач, діючи через свого представника ОСОБА_3 , подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких посилався на те, що відповідач з першою заявою по суті спору не подавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, як і не подавав такого розрахунку разом з апеляційною скаргою, а також до закінчення судових дебатів в суді апеляційної інстанції не заявляв про компенсацію судових витрат.

Зазначив, що в порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України до заяви про розподіл судових витрат відповідачем не додано детальний опис робіт (наданих послуг).

Також в обґрунтування заперечень представник позивача зазначив, що подана відповідачем заява про ухвалення додаткового рішення в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України є підставою залишення такої заяви без розгляду.

Заявник - ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в судове засідання свого представника не направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат на правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому, окрім іншого, зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв'язку з розглядом даної справи становить 15 000 грн, який може змінитися в залежності від кількості судових засідань та підготовлених процесуальних документів (том 2, а. с. 56). Також у відзиві на позовну заяву ОСОБА_5 зазначив, що підтверджуючі документи про понесені судові витрати будуть надані ним додатково у строки та спосіб, визначені ст. 141 ЦПК України.

Як вже вказувалося вище рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду від 27.07.2023, ОСОБА_1 в прохальній частині апеляційної скарги просив покласти судові витрати на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" (далі - ТОВ "ІБФ "АВМ").

З наведеного слідує, що з першою заявою по суті спору відповідач подав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести під час розгляду та до закінчення судових дебатів у даній справі в суді апеляційної інстанції зробив відповідну заяву.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає безпідставними аргументи позивача, викладені в письмових запереченнях на заяву, що відповідач у визначений законом строк не подавав попереднього розрахунку судових витрат та не заявляв про компенсацію витрат на правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року апеляційну скаргу відповідача задоволено. Скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

10 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив понесені ним витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи в розмірі 14 800 грн покласти на ТОВ "ІБФ "АВМ".

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 до заяви розподіл судових витрат надано наступні докази: Договір №М-18 про надання правничої допомоги від 27.03.2023; Акт про надану правничу допомогу від 06.11.2023; платіжні інструкції від 31.03.2023, 06.06.2023, 25.09.2023 та від 06.11.2023 на загальну суму 14 800 грн (том 2, а. с. 3-8).

З наданих ОСОБА_1 документів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу вбачається наступне.

27 березня 2023 року між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Мельником М. А. укладено Договір №М-18 про надання правничої допомоги (далі - Договір), пунктом 1.1. якого визначено, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання надавати необхідну правову допомогу клієнту у цивільній справі №758/113/23 за позовом ТОВ "ІБФ "АВМ" до ОСОБА_1 про розірвання договору в Подільському районному суді м. Києва.

В пункті 4.4. Договору сторони погодили, що за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується кожною із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правничої допомоги та її вартість.

Згідно Акту про надану правничу допомогу від 06.11.2023, адвокатом Мельником М. А. надано ОСОБА_1 наступні послуги:

1) 31.03.2023 - підготовка заяви проти розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка відзиву на позовну заяву (4 300 грн);

2) 06.06.2023 - підготовка доповнення до відзиву на позовну заяву (3 500 грн);

3) 25.09.2023 - підготовка апеляційної скарги на рішення (4 000 грн);

4) 06.11.2023 - підготовка відповіді на відзив на апеляційну скаргу (3 000 грн).

В даному Акті про надану правничу допомогу зазначено, що загальна вартість наданої клієнту правничої допомоги становить 14 800 грн.

Беручи до уваги відомості, які містяться в Акті про надану правничу допомогу від 06.11.2023 колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача, викладені в запереченнях на заяву, про не подання відповідачем детального опису робіт (наданих послуг).

Згідно платіжних інструкцій №985286 від 31.03.2023, №589387 від 06.06.2023, №231190 від 25.09.2023 та № 414937 від 06.11.2023, ОСОБА_1 сплачено за адвокатські послуги згідно Договору про надання правничої допомоги №М-18 від 27.03.2023 загальну суму 14 800 грн.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 під час розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанцій поніс витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, докази на підтвердження понесення судових витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 подав у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Положеннями частини першої статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, а під час розгляду справи ОСОБА_1 поніс витрати на правничу допомогу, на підтвердження чого надав у строк належні докази, колегія суддів приходить до висновку, що наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ "ІБФ "АВМ" на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу.

Щодо посилань позивача в письмових запереченнях на заяву про те, що заява відповідача про розподіл витрат в порушення п. 1 ч. 1 ст. 183 ЦПК України не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету колегія суддів зазначає, що відсутність таких відомостей не є безумовною підставою для залишення заяви без розгляду, зважаючи на те, що в Київському апеляційному суді наразі не функціонує система "Електронний суд".

При цьому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зменшення пред'явленого відповідачем до стягнення розміру витрат, з огляду на таке.

Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витратна правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В частині 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вже вказувалося вище, позивач заперечував проти задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат та просив залишити без розгляду з тих підстав, що в заяві не зазначено всіх відомостей, які визначені ст. 183 ЦПК України, а також через те, що не надано попереднього розрахунку судових витрат. Проте, заперечення позивача не містять обґрунтувань щодо неспівмірності розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу

ТОВ "ІБФ "АВМ" не подавав до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, пред'явлених ОСОБА_1 до стягнення.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу, у відповідності до вимог ч. 5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та стягнення на його користь з ТОВ "ІБФ "АВМ" витрат на правничу допомогу в розмірі 14 800 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 137, 141, 268, 270, 389 ЦПК України

П О С ТА Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 800 (чотирнадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Реквізити сторін:

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ"; ; місцезнаходження: м. Київ, вул. Верхній Вал, 72.

Повний текст додаткової постанови складено 05 грудня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська