Справа № 308/4860/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ДЖУГИ С.Д., СОБОСЛОЯ Г.Г.

за участю секретаря СЛИВКИ С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/4860/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» та ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2022 року, головуючий суддя Іванов А.П., -

встановив:

22.04.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» і листоноші 1-го класу відділення поштового зв`язку Ужгород-2 Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» Пловайко Н.Ю. та просив:

стягнути на його користь із відповідача Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» завдану матеріальну шкоду в сумі 607,50 грн і стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати (а.с. 1-5).

23.05.2022 ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та відшкодування матеріальної та моральної шкоди і просив:

стягнути на його користь із відповідача Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» і листоноші 1-го класу відділення поштового зв`язку Ужгород-2 Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в сумі 6000,00 грн і стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати (а.с. 37-39).

05.07.2023 ОСОБА_1 подав до суду змінену позовну заяву, де відповідачами зазначив АТ «Укрпошта» і листоношу 1-го класу відділення поштового зв`язку Ужгород-2 Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» Пловайко Н.Ю. та просив:

стягнути на його користь із відповідача АТ «Укрпошта» завдану матеріальну та моральну шкоду в сумі 6607,50 грн, з яких матеріальну шкоду в сумі 607,50 грн, моральну шкоду в сумі 6000,00 грн, а також стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати (а.с. 44-49).

Позов мотивував таким.

08.02.2021 Ужгородським міськрайонним судом був виданий судовий наказ за заявою ОСББ «Столєтова 4» про стягнення з позивача на користь стягувача заборгованості по внесках і платежах співвласників ОСББ за виконані роботи в сумі 4880,00 грн і судового збору в сумі 210,20 грн.

Судового наказу позивач не отримав, натомість до державної виконавчої служби було надіслано виконавчий лист на суму 5760,22 грн.

19.07.2021 позивач виявив у своїй поштовій скриньці лист Ужгородського відділу ДВС, із якого дізнався про існування судового наказу від 08.02.2021 № 308/14235/20.

21.07.2021 позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про скасування судового наказу від 08.02.2021 № 308/14235/20, однак судом постановив ухвалу про відмову у поновленні строку на подання заяви про скасування наказу.

04.08.2021 позивач оскаржив цю ухвалу і апеляційний суд 05.10.2021 скасував її та встановив, що: 08.02.2021 суддя Ужгородського міськрайонного суду видав судовий наказ; наступного дня копію даного судового наказу було надіслано боржнику рекомендованим листом; однак даних про вручення вказаного поштового відправлення в матеріалах справи немає; у справі підшите повідомлення про надіслання поштового відправлення без помітки про його вручення; на повідомленні є штрих-коди з номерами відправлень 270 і 885, які можна відстежити на сайті Укрпошти, і за жодним із цих номерів дані про відправлення відсутні, оскільки не зареєстровані в системі.

За цим фактом порушення вимог законодавства про захист прав споживачів позивач звернувся до ГУ Держпродспоживслужби в Закарпатській області зі скаргою. Була проведена позапланова перевірка ЗД АТ «Укрпошта» та було встановлено, що листоноша не вручила рекомендоване поштове відправлення позивачу особисто, а вклала його до абонентської скриньки.

За виявлені порушення листоношу 1-го класу відділення поштового зв`язку Ужгород-2 ЗД AT «Укрпошта» ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» від 04.10.2001 № 2759-III, національний оператор поштового зв`язку (національний оператор) - оператор, який в установленому законодавством порядку надає універсальні послуги поштового зв`язку на всій території України і якому надаються виключні права на провадження певних видів діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою КМ України від 05.03.2009 № 270:

оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору; пересилання поштових відправлень, що не належать до універсальних послуг поштового зв1язку, поштових переказів у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством (п. 10);

користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду; оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом (п. 127);

оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом (п. 129).

Позивач є споживачем послуг поштового зв`язку в розумінні ст. 901 ЦК країни, Законів України «Про поштовий зв`язок», «Про захист прав споживачів», Правил надання послуг поштового зв`язку і його право на своєчасне і належне отримання послуг належної якості було порушене.

Через невручення йому рекомендованої поштової кореспонденції, надісланої судом, у результаті протиправних дій відповідача, листоноші ОСОБА_2 йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 607,50 грн, із яких 121,00 грн це судові витрати за звернення до Ужгородського міськрайонного суду 21.07.2021 із заявою про скасування судового наказу, 486,50 грн судові витрати за звернення до Закарпатського апеляційного суду зі скаргою на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду.

Протиправними діями відповідача, листоноші позивачу заподіяно також моральної шкоди. Так, позивач перебуває в Закарпатському обласному кардіодиспансері на обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик дуже високий, йому встановлено режим уникнення фізичних та психоемоційних навантажень. Утім, у результаті неправомірних дій ОСОБА_2 позивач не зміг уникнути таких навантажень, що позначилися на його здоров`ї. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 6000,00 грн.

Посилаючись на ці обставини позивач ОСОБА_1 просив задовольнити змінений позов.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.12.2022 у позові відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості та недоведеності, з того, що витрати на оплату судового збору у зв`язку з подачею заяв до суду є не майновою шкодою в розумінні ст.ст. 22, 1166 ЦК України, а судовими (процесуальними) витратами, тому стягненню в порядку відшкодування шкоди не підлягають, а заподіяння моральної шкоди не було позивачем доведене належним чином.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалене щодо відповідача АТ «Укрпошта» рішення суду як незаконне. На обґрунтування скарги наводить загалом ті самі доводи, якими мотивувався позов. Окрім цього, зазначає таке.

Внаслідок неповноти і недостатності дослідження доказів і обставин справи судом першої інстанції щодо факту отримання позивачем судового наказу суддя Іванов А.П. протиправно надіслав виконавчий лист на виконання, а суддя Данко В.Й. відмовив у скасуванні судового наказу. Тому позивач був вимушений звернутися до апеляційного суду зі скаргою, за що сплатив 486,50 грн судового збору.

Позивач переконаний, що коли б судом не були допущені помилки у своїх діях, йому не довелося б звертатися до Закарпатського апеляційного суду і сплачувати цей судовий збір, що своєю чергою не призвело б до ухвалення незаконного рішення суду, яке наразі оскаржується.

У вимозі про відшкодування моральної шкоди теж відмовлено необґрунтовано, оскільки позивач має ряд тяжких серцево-судинних захворювань, лікується, перебуває на обліку в кардіодиспансері, а негативні переживання суттєво погіршили стан його здоров`я. Він не зміг уникнути значних фізичних і психоемоційних навантажень, які є дуже ризикованими для нього.

Просить рішення суду скасувати, пред`явлений до АТ «Укрпошта» позов задовольнити і стягнути з цього відповідача кошти на відшкодування майнової та моральної шкоди.

У відзиві на апеляцію відповідач АТ «Укрпошта» вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, зокрема, що позивач не визначився із характером спірних правовідносин, оскільки подав позов виходячи як із начебто наявних між ним і відповідачем договірних відносин, так одночасно й із наявності делікту. Тим часом, жодних договірних відносин між позивачем і відповідачем немає.

Сплачений позивачем судовий збір у інших справах, який є обов`язковим для реалізації відповідних процесуальних прав позивача, не може вважатися завданою йому майновою шкодою і підстав для такого відшкодування немає.

Моральна шкода, зокрема, підстави для пред`явлення її до відшкодування у вигляді причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням заподіювача шкоди та відповідним наслідком для потерпілого, не обґрунтована та не доведена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Гумен Н.В., які апеляцію підтримали, представника відповідача АТ «Укрпошта» Чорняк Н.І., яка скаргу не визнала, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності відповідачки ОСОБА_2 , обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційним судом не дається оцінка рішенню суду в частині, яка не оскаржується, вирішення позову щодо відповідачки ОСОБА_2 , відповідні пов`язані факти і обставини беруться до уваги остільки, оскільки це необхідно для розгляду апеляції, водночас суд не зв`язаний доводами та вимогами апеляції, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права (ст. 13 ч. 1, ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України).

За приписами ст. 3 ч. 1 п.п. 5, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 1, 2, 13, 14, 15, 16, ст. 20 ч. 1 ЦК України (тут і далі норми матеріального права в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів), ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, ст.ст. 43, 44, 49, 76-82 ЦПК України:

загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність;

кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів;

особа діє у цивільних і процесуальних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує обов`язки у межах, наданих їй договором або актами законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки;

при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, зловживання цивільними правами не допускається;

сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом;

основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, змагальність сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист;

обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом;

обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені;

кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами ЦК України щодо послуг, відшкодування шкоди та у відповідній частині нормами законодавства про поштовий зв`язок і захист прав споживачів у редакції, що була чинною на час виникнення відповідних юридичних фактів.

08.02.2021 суддя Ужгородського міськрайонного суду видав у справі № 308/14235/20 судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Столєтова 4» суму заборгованості по внескам та платежам співвласників Об`єднання за виконані роботи в розмірі 4880,00 грн, яким також стягнув на користь ОСББ «Столєтова 4» судовий збір у розмірі 210,20 грн (а.с. 6-7, посилання в мережі Internet на Єдиний державний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/94815656).

Ухвалою від 27.07.2021 у справі № 308/9380/21 суддя Ужгородського міськрайонного суду відмовив ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 308/14235/20, заяву про скасування судового наказу № 308/14235/20 від 08.02.2021 повернув заявнику (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98663989).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 05.10.2021 у справі № 308/9380/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 27.07.2021 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 11-13, https://reyestr.court.gov.ua/Review/100130949).

Ухвалюючи таке рішення за результатом розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд установив, зокрема, що:

08.02.2021 суддя Ужгородського міськрайонного суду видав судовий наказ;

наступного дня копію судового наказу було надіслано ОСОБА_1 поштовим листом, про що свідчить супровідний лист Ужгородського міськрайонного суду № 308/14235/20 від 09.02.2021;

однак, даних про вручення даного поштового відправлення, в матеріалах справи немає;

у справі підшите повідомлення про надіслання поштового відправлення без помітки про його вручення, на цьому повідомленні є штрих-коди з номерами відправлення (№ 270 та № 885), які можна відстежити на сайті Укрпошти, і за жодним із цих номерів дані про відправлення відсутні, тому що не зареєстровані в системі;

з листа «Укрпошти» № 088/1 від 03.08.2021 випливає, що лист за № 270 від 26.03.2021 не був вручений особисто у зв`язку з карантинними обмеженнями.

Ухвалою від 24.12.2021 у справі № 308/9380/21 Ужгородський міськрайонний суд поновив ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасував судовий наказ від 08.02.2021 у справі №308/14235/20 (а.с. 8-10, https://reyestr.court.gov.ua/Review/102264801).

У цій ухвалі зазначено серед іншого таке: «Що стосується вимоги про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Столєтова 4» судового збору за подання заяви про скасування судового наказу та апеляційного оскарження у розмірі 607,50 грн, то такі до задоволення не підлягають, оскільки така не є предметом розгляду даної заяви та виходить за межі ст. 171 ЦПК України».

Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим Пенсійним фондом України 30.11.2016 (бланк серії ААІ № 937945), підтверджується, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с. 14).

Закон України «Про судовий збір» (Закон № 3674-VI)) установлює, що:

судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 ч. 1);

платники судового збору громадяни України …, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 ч. 1);

судовий збір справляється:

за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

за подання до суду апеляційної … скарги на судові рішення …;

за видачу судами документів;

у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом (ст. 3 ч. 1).

Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства (ст. 2 ч. 3 п. 12 ЦПК України).

Судовий збір належить до судових витрат, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 133 ч.ч. 1, 2 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 141 ч.ч. 1, 6, 7 ЦПК України).

Порядок повернення судового збору, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначений ст.ст. 7, 8 Закону № 3674-VI.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою КМ України від 03.08.2011 № 845, передбачено, зокрема, що:

органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках (п. 16 пп. 1-1);

компенсація судового збору відповідно до пп. 1-1 п. 16 Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований (п. 18).

Таким чином, сплата відповідно до закону судового збору є обов`язком учасника процесу та не може розглядатися як заподіяння йому шкоди з правом і процедурою її відшкодування в розумінні ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 4 ч 1 п. 5, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» тощо.

Питання про розподіл судових витрат, включно з їх компенсацією за рахунок держави за наявності для того підстав, вирішуються процесуальним порядком, у даному випадку за правилами цивільного процесу, у відповідних справах, під час ухвалення судом відповідних рішень, що їх учасник процесу не позбавлений права оскаржити, ставити питання про ухвалення додаткового рішення і т.ін. При цьому, особа реалізує свої процесуальні права на власний розсуд і самостійно несе ризики вчинення чи невчинення відповідних процесуальних дій, своєчасного подання, обґрунтування відповідних заяв, скарг тощо.

У вимозі зміненого позову ОСОБА_1 про стягнення на його користь із відповідача АТ «Укрпошта» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди суми у 607,50 грн, утвореної зі сплачених сум судового збору, суд першої інстанції відмовив правильно, з додержанням вимог закону. АТ «Укрпошта» не є і не може бути відповідальним за компенсацію ОСОБА_1 судового збору у зв`язку з ухваленням судових рішень у справах, що виникли з його відносин із ОСББ «Столєтова 4». Доводи апеляції законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Вирішуючи справу в частині вимоги зміненого позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди апеляційний суд констатує таке.

Послугою поштового зв`язку є продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів, тож доставлення поштової кореспонденції адресату є послугою, яка надається оператором, органом поштового зв`язку, адресат відповідної кореспонденції є користувачем, споживачем цієї послуги, що випливає із суті таких правовідносин та відповідає правилам, установленим сукупністю норм ст. 11 ч. 1 п. 4, ч. 2, ст. 509 ч. 1, ст. 633, ст. 636 ч.ч. 1, 2, ст. 901, ст. 902 ч. 1 ЦК України, Преамбула, ст. 1 абз. 12, 19, 30, 31, ст.ст. 2, 3, 13, 19, 28 Закону України «Про поштовий зв`язок» (Закон № 2759-III), п.п. 1, 8, 9, 10, 127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 № 270 (Правила поштового зв`язку), ст. 1 ч. 1 п.п. 17, 22, ст.ст. 1-1, 4, 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-XII) та іншими нормами законодавства.

Забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості та захист інтересів користувачів у сфері надання послуг поштового зв`язку належать до основних засад діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку (ст. 3 Закону № 2759-III).

Працівники, які забезпечують надання послуг поштового зв`язку, належать до персоналу оператора (ст. 16 Закону № 2759-III).

Правилами поштового зв`язку встановлено, що:

оператор, орган поштового зв`язку зобов`язаний забезпечувати надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору (п. 10);

рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка») …, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату … (п. 99);

рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату …; у разі відсутності адресата … за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка»; якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа …, працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-1);

в об`єкті поштового зв`язку вручаються рекомендовані поштові відправлення …, не вручені адресатам під час доставки додому (п. 102).

Користувач послуг поштового зв`язку має право на отримання послуг належної якості, в тому числі, має право на одержання поштового відправлення на свою домашню, службову адресу, до запитання чи з використанням абонементних скриньок (ст. 19 Закону № 2759-III, ст. 6 ч. 1 Закону № 2759-III).

За порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператор несе відповідальність згідно із законами України; користувач послуг поштового зв`язку має право звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду, оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом (ст. 18 ч. 1 Закону № 2759-III, п.п. 127, 129 Правил поштового зв`язку).

Особа вправі вимагати повного відшкодування завданої їй винними неправомірними діями (рішеннями, діями чи бездіяльністю) іншої особи, протиправною поведінкою щодо неї моральної шкоди;

розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення;

при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості;

моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування;

юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ст. 23 ч. 1, ч. 2 п. 2, ч.ч. 3, 4, ст. 1167 ч. 1, ст. 1172 ч. 1 ЦК України), відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди, проте, розмір шкоди доводиться потерпілим.

Громадянин як споживач послуг поштового зв`язку має право на відшкодування збитків, завданих йому виробником (виконавцем, продавцем) у зв`язку з використанням останнім переваг свого становища у виробничій чи торговельній діяльності, а також має право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, питання про яку суд вирішує одночасно із задоволенням вимог споживача; держава захищає права споживачів (ст. 42 Конституції України, Преамбула, ст. 2, ст. 4 ч. 1 п.п. 1, 6, ч. 2, ст. 5 ч. 1, ст. 17, ст. 22 ч.ч. 1, 2 Закону № 2759-III, інші норми законодавства).

Враховуючи наведені норми законодавства, а також положення ст. 10 ч. 1, ст. 12 ч. 3, ст. 13 ч. 1, ст. 263 ч.ч. 1, 5, ст. 367 ч. 4 ЦПК України та беручи до уваги, що позов пред`являвся ОСОБА_1 як споживачем на захист порушених його прав у сфері надання послуг поштового зв`язку, правильність застосування норм матеріального права підлягає перевірці судом під час розв`язання спору безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення або інші доводи.

Факт порушення прав ОСОБА_1 як споживача послуг поштового зв`язку установлений у порядку ст. 82 ч.ч. 4, 5 ЦПК України, не був спростований установленим процесуальним порядком АТ «Укрпошта», тому повторного доказування не потребує. ОСОБА_1 не був доставлений і не був вручений органом поштового зв`язку судовий наказ судді Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2021 у справі № 308/14235/20, що потягло для позивача необхідність звернення до суду для захисту своїх прав.

Неякісне надання послуг поштового зв`язку, порушення вимог п. 99 Правил поштового зв`язку підтверджується і відповіддю Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів від 22.12.2021 № 2-3739/Д-3901 на звернення споживача ОСОБА_1 , з якої вбачається, що листоношу ІІ класу відділення поштового зв`язку Ужгород-2 ЗД АТ «Укрпошта» Пловайко Н.Ю. постановою від 08.22.2021 № 71 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 95-96).

Факт притягнення листоноші до адміністративної відповідальності відповідачем АТ «Укрпошта» не заперечується, доказів оскарження вищевказаної постанови, її скасування в справі немає і відповідач АТ «Укрпошта» на такі дії не вказував.

Міркування сторони відповідача АТ «Укрпошта» про те, що позивач не визначився належним чином із характером спірних правовідносин, необґрунтовані, позаяк із правової позиції позивача ясно видно, що він звернувся до суду саме як користувач, споживач послуг поштового зв`язку, на захист порушених відповідним чином його прав і саме в цьому контексті поставив питання про відшкодування йому майнової та моральної шкоди, що прямо передбачено законом. У справі не йдеться про виникнення класичного позадоговірного деліктного зобов`язання (пряме заподіяння шкоди певними умисними чи необережними діями, фізичні та моральні страждання внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень тощо), а ст.ст. 23, 1167 ЦК України беруться до уваги в контексті застосування правил кваліфікації відповідних обставин, дій і доказування.

Водночас доводи відповідача АТ «Укрпошта» про недоведеність розміру заявленого до стягнення відшкодування моральної шкоди відповідною мірою слушні. Позивач, який має серцево-судинні хвороби, посилався на погіршення стану його здоров`я, на додаткові ризики для здоров`я через дії оператора поштового зв`язку, на підтвердження чого надав медичну документацію про перебування на лікуванні в різних закладах охорони здоров`я у періоди: з 24.03.2004 по 05.04.2004; з 08.11.2011 по 15.11.2011; з 27.09.2013 по 08.10.2013; з 03.04.2017 по 07.04.2017; з 11.08.2022 по 17.08.2022 (а.с. 88-99).

Утім, жодних доказів пов`язаності такого лікування з подіями, на які посилався позивач і які мали місце у лютому-грудні 2021 року, відповідного причинно-наслідкового зв`язку у справі немає, а періоди лікування із повною очевидністю не узгоджуються за часом із указаними подіями.

В цій частині висновки суду першої інстанції та доводи апеляції про необґрунтованість і недоведеність позиції позивача правильні. Водночас суд першої інстанції та апелянт залишили поза увагою, що факти порушення прав позивача як споживача та необхідності вжиття ним саме у зв`язку з цим заходів для захисту своїх прав установлені, доведені та не спростовані. Міркування про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу в будь-якому розмірі суперечать дійсним обставинам справи і не можуть бути сприйняті апеляційним судом.

Захист порушених цивільних прав забезпечується й механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, що їх особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, якою є порушення прав позивача як користувача, споживача послуг поштового зв`язку.

Позивачу, права якого були порушені, довелося докладати зусиль для врегулювання ситуації, для захисту своїх прав зверненням до уповноваженого державного органу, у судових процесах і наявність порушення прав позивача встановлена.

Дії АТ «Укрпошта» суперечать принципам добросовісності у цивільних відносинах, правилам щодо обов`язкового додержання вимог закону та недопустимості вчинення дій на шкоду іншому учаснику правовідносин у сфері надання послуг поштового зв`язку (споживачу), який є істотно слабшою стороною у них і вправі розраховувати на добросовісні дії протилежної сторони.

Отже, відповідні підстави позову обґрунтовані та доведені, чого заперечення та апеляція відповідача АТ «Укрпошта» не спростовують. У позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди, завданої йому відповідачем АТ «Укрпошта», винні, протиправні дії якого порушили звичний ритм життя позивача, спокій, призвели до негативних наслідків для позивача, до негативних переживань і змусили його докладати додаткових зусиль для організації свого життя, для захисту порушених прав.

Розмір компенсації завданої моральної шкоди позивач визначив у 6000,00 грн. Обов`язок доказування розміру завданої моральної шкоди лежить на позивачеві. Відшкодування моральної шкоди має компенсаційний характер і не може слугувати засобом збагачення. На переконання колегії суддів, пред`явлений до стягнення розмір моральної шкоди є непропорційним, надмірним і не є достатньо обґрунтованим. Дії відповідача АТ «Укрпошта» хоча і були протиправними, не потягли в контексті питання про моральну шкоду таких непоправних, незворотних негативних наслідків для позивача, які б виправдовували заявлений ним розмір компенсації цієї шкоди.

Колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням характеру і наслідків завданої шкоди, фактів, що мають значення, результату виконання обов`язку доказування шкоди, вимог розумності і справедливості позов у цій частині доведений частково і розмір компенсації моральної шкоди позивачу слід визначити у 1000,00 грн. Щодо стягнення решти суми компенсації моральної шкоди позов не можна визнати належно обґрунтованим і доведеним.

Виходячи з наведеного, позов ОСОБА_1 у частині пред`явленої до АТ «Укрпошта» вимоги про відшкодування моральної слід визнати доведеним у межах встановленого під час апеляційного розгляду справи. У цих межах відповідач АТ «Укрпошта» не спростував у належний процесуальний спосіб доводів позивача та наданих ним доказів, не довів обґрунтованості своєї правової позиції в справі по суті щодо підстав для відшкодування моральної шкоди та визначеного апеляційним судом її розміру, водночас у частині, яка стосується заявленого позивачем до стягнення розміру компенсації моральної шкоди його позиція відповідною мірою заслуговує на врахування.

Відтак з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України та на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4 Кодексу апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції, який відповідні обставини встановив правильно, проте, припустився помилки в застосуванні норм матеріального права, в частині відмови в задоволенні вимоги позову ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди скасувати, цю вимогу позову задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 1000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині на підставі ст. 375 ЦПК України у вимозі до АТ «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди відмовити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду по суті спору без змін.

Керуючись ст. 367 ч. 4, ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,

рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні вимоги позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди скасувати,

цю вимогу позову задовольнити частково, стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта», , 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 1000,00 грн (одну тисячу гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині у вимозі про відшкодування моральної шкоди відмовити, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2022 року по суті спору залишити без змін.

За результатом розгляду справи стягнути з АТ «Укрпошта» на користь держави судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 28 листопада 2023 року.

Судді