КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа № 761/36070/21

провадження № 2-ві/824/99/2023

11 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кирилюк Г. М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвицької Олесі Василівна про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Яворського М. А., Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц. в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

23.05.2023 представник АТ «Креді Агріколь Банк» - адвокат Волкова Л. М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023 для розгляду апеляційної скарги у справі №22-ц/824/10622/2023 визначено колегію суддів у складі: Яворський М. А. - головуючий суддя; Фінагеєв В. О., Кашперська Т. Ц.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження в даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2023 року справу призначено до розгляду на 20 вересня 2023 року о 10.30 год.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 20 вересня 2023 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Кашперської Т. Ц. у відрядженні. Розгляд справи призначено на 08 листопада 2023 року.

06.11.2023 від представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцької О. В. надійшла заява про відвід головуючого судді Яворського М. А.

Підставою для відводу визначено занепокоєння сторони позивача про ймовірність відсутності безсторонності суду у зв`язку з тим, що представник відповідача АТ "Креді Агріколь Банк" Волкова Л. М. є членом ВККС України , а головуючий суддя Яворський М. А. був кандидатом на посаду судді касаційних судів у складі Верховного Суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцької О. В. про відвід головуючого судді Яворського М. А. відмовлено.

15.11.2023 від представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцької О. В. надійшла заява про відвід колегії суддів у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.

Підставою для відводу визначено те, що в судовому засіданні 08 листопада 2023 року суддя-доповідач Яворський М. А. оголосив про те, що надійшла заява про відвід судді Яворського М. А., спитав у представника апелянта чи останній ознайомився із вказаною заявою й встановивши, що той не ознайомлювався із текстом заяви про відвід , надав представнику примірник такої заяви й було оголошено перерву, колегія суддів вийшла до нарадчої кімнати, що на думку заявника є упередженим ставленням; опублікований висновок Громадської ради доброчесності щодо невідповідності кандидата на посаду судді Верховного Суду Фінагеєва В. О. критеріям доброчесності та професійної етики, а також на відсутність судових рішень щодо спростування публікацій у ЗМІ стосовно колегії суддів Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцької О. В. про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О. відмовлено.

20.11.2023 від представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцької О. В. надійшла заява про відвід колегії суддів у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.

Підставою для відводу визначене те, що 14.11.2023 представник позивача було подано скаргу щодо дисциплінарного проступку судді Яворського М. А. до Вищої ради правосуддя.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвіцької О. В. про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду у складі Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О. відмовлено.

07.12.2023 від представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвицької О. В. надійшла заява про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Яворського М. А., Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц.

Заява про відвід обґрунтована тим, що поведінка суду викликає об`єктивні побоювання щодо безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій).

Так, стороною позивача було уважно досліджено всі ухвали за наслідком розгляду заяв про відвід, які були підписані складом суду: Яворський М. А. (доповідач), Фінагеєв В. О. (суддя), Кашперська Т. Ц. ( суддя).

Відмовляючи у всіх заявах про відвід суд наводив ідентичні формулювання своєї позиції по вказаним заявам, хоча всі підстави для відводу були різними.

Разом із цим, існує численна судова практика, коли судді навіть за відсутності об`єктивних обставин для задоволення заяв про відвід, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів сторін на досягнення яких буде спрямоване судове рішення по справі, а також для унеможливлення обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду справи, здійснюють самовідвід.

У вказаній справі сторона позивача тричі заявила відвід суду, проте суд не вбачає, що у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості суду. За наявності протилежної практики суддів за схожих обставин, навіть за відсутності будь-яких фактів на підтвердження підстав для відводу суддів за суб`єктивним критерієм, вказує на наявність таких за об`єктивним критерієм.

Вважає, що наявні підстави для обґрунтованого сумніву за об`єктивним критерієм у неупередженості та об`єктивності суддів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року відвід колегії суддів Яворського М. А., Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц. визнано необґрунтованим. Питання про відвід колегії суддів передано судді, який визначається у порядку, передбаченому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 для розгляду заяви про відвід визначено суддю Кирилюк Г. М.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід суддів.

Заява про відвід колегії суддів Яворського М. А., Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц. не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду.

Водночас, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:

(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та

(ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключи ти будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (пп. 28, З0 рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

За суб`єктивним критерієм «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п.п. 49, 50 рішення у справі "Білуха проти України», заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:

- чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. пп. 27, 28, 30 рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993; п. 42 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, N 33958/96, ЄСПЛ 2000-ХІІ);

- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п. 64 рішення у справі «Бочан проти України», N7577/02 від 03.05.2007);

- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п. 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі «Газета "Україна-центр» проти України»);

- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (п.38 рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Втім, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб' єктивний критерій) (див. п.119 рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. п.32 рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»(Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії», від 26.10.1984, А, N 86).

Твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Існування судової практики, коли судді за відсутності об`єктивних обставин для задоволення заяв про відвід, з метою дотримання балансу інтересів між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів сторін, а також для унеможливлення обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів під час розгляду справи, здійснюють самовідвід, а також заявлення в цій справі стороною позивача заяви про відвід суддів тричі, не самі по собі, ані у сукупності не є підставою для відводу суддів у розумінні пунктів 3, 5 статті 36 ЦПК України.

Заявницею не надано жодних доказів, які б підтверджували, що судді Яворський М. А. Кашперська Т. Ц., Фінагеєв В. О. прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи, або існування переконливих фактів, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності або наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, участь судді у іншій справі не може бути підставою для відводу та не є і не може викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді/суддів, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами, є питанням довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, доводи заявниці є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості суддів і як б могли бути перевіреними та/чи/або на переконливі факти, які б могли викликати сумнів у їх об`єктивності і неупередженості, а відтак могли б бути підставою для їх відводу.

За таких обставин заява представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвицької О. В. про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Вітвицької Олесі Василівна про відвід колегії суддів Київського апеляційного суду Яворського М. А., Фінагеєва В. О., Кашперської Т. Ц. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк