"06" грудня 2023 р.
Справа №642/5248/23
Провадження №2-о/642/124/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

за участі секретаря Шрамко Н.В.,

представника заявника Андросова А.О.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Трубніков Сергій Олександрович, Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з грудня 2006 року по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обгрунтування заяви зазначено, що заявник, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до свідоцтва про народження, батьками заявника записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 28 жовтня 1992 року, батьки заявника розлучилися. 17 грудня 1999 року мати заявника, ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_2 . Заявник, ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу батьками та на час реєстрації нового шлюбу його матір`ю ОСОБА_6 , був малолітньою дитиною та проживав з нею, а в подальшому й однією сім`єю разом з матір`ю та вітчимом - ОСОБА_2 . Отже, з часу реєстрації шлюбу матір`ю заявника ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , тобто з 17 грудня 1999 року вони, разом з ОСОБА_1 почали проживати однією сім`єю, вести спільне господарство. ОСОБА_2 здійснював догляд за дитиною дружини, тобто ОСОБА_1 . Зважаючи на постійне тривале спільне проживання, між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались відносини як між батьком і сином. ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 завжди, як одна родина проводили час разом на свята та відпочинках. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати заявника, ОСОБА_6 . Після смерті матері заявник не змінював зареєстрованого місця проживання та продовжував проживати однією сім`єю разом з вітчимом, який важко переживав втрату дружини ОСОБА_6 , продовжував вести з ним спільний побут та господарство, всіляко підтримуючи його. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 . Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , окрім ОСОБА_1 , не залишилось. Отже, заявник, з часу реєстрації шлюбу його матері ОСОБА_6 з ОСОБА_2 , тобто з 1999 року (більше 20 років) проживав разом з матір`ю та вітчимом однією сім`єю, вів спільне господарство. 11 серпня 2022 року за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №20/2022 після померлого ОСОБА_2 , однак, приватним нотаріусом ХМНО Трубніковим С.О. видано постанову про відмову в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні документи на підтвердження родинних відносин. Встановлення факту спільного сумісного проживання однією сім`єю з 27 грудня 2006 року необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав після померлого ОСОБА_2 в нотаріальному порядку. Враховуючи викладене, заявник звернувся до суду із даною заявою.

Ухвалою суду від 02.10.2023 заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

09.10.2023 провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Також просив суд допитати свідків на підтвердження заявлених вимог.

Представник Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не відомі, пояснень з приводу заявлених вимог не надав.

Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Трубніков С.О. також в судове засідання повторно не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не відомі, пояснень з приводу заявлених вимог не надав.

Враховуючи ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи провести у відсутність заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Нормами ст.ст.1216-1218 ЦК України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані в ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, а в іншому випадку в позовному. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що інші спадкоємці після ОСОБА_2 відсутні, крім того, Харківською міською територіальною громадою в особі Харківської міської ради не надано жодних пояснень та заперечень проти заявлених ОСОБА_1 вимог, суд вважає, що у даному випадку відсутній спір про право.

Так, за змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю позивача з померлим необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після смерті останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 виданого Палацом новонароджених м.Харків 24 березня 1989 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками заявника записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

28 жовтня 1992 року батьки заявника розлучилися, що підтверджується Витягом щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 24 червня 2015 року.

17 грудня 1999 року мати заявника, ОСОБА_5 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

Заявник, ОСОБА_1 , на час реєстрації нового шлюбу його матір`ю був малолітньою дитиною та проживав з нею, та, відповідно, з її новим чоловіком - ОСОБА_2 .

Так, відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданій 04 вересня 2020 року відображено, що за адресою АДРЕСА_1 , станом на 24 травня 2020 року, зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 . В графі «дата реєстрації місця проживання за вказаною адресою» щодо заявника ОСОБА_1 , зазначено, що його зареєстровано за адресою 27 грудня 2006 року.

Крім того, відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 04 липня 2023 року за №2023/005000385 зазначено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 , а датою реєстрації зазначено, 27 грудня 2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла мати заявника ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 виданому Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 25 травня 2020 року.

Після смерті матері заявника, він не змінював зареєстрованого місця проживання та продовжував проживати разом з вітчимом.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 20 липня 2022 року.

11 серпня 2022 року за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №20/2022 після померлого ОСОБА_2 .

06 липня 2023 року, приватним нотаріусом ХМНО Трубніковим С.О. видано постанову, відповідно до якої зазначено, що заявнику відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки відсутні документи на підтвердження родинних відносин.

Як вбачається з постанови нотаріуса, спадкоємців 1, 2, 3 черги у спадкоємця ОСОБА_2 немає. Його батьки та дружина померли до його смерті, біологічних дітей, братів та сестер він ніколи не мав.

Крім того, в судовому засіданні було допитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_8 пояснив, що заявника, ОСОБА_1 та його сім`ю він знає близько 20 років. Вказав, що заявник всі ці роки проживав з матір`ю та вітчимом, ОСОБА_2 , однією сім`єю. Він був їхнім сусідом та вони дружили сім`ями. Заявник проживав разом із вітчимом до смерті останнього.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що заявника та його сім`ю він знає з 2003-2004 року. Також вказав, що є їхнім сусідом. Заявник весь цей час проживав з матір`ю та вітчимом як одна сім`я до смерті останнього.

Також судом досліджено фотографії, надані заявником на підтвердження проведення ОСОБА_1 , його матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_2 часу та відпочинку разом.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК( 2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в п. 6 рішення від 03.06.1999 року № 5-рп/99 в справі № 1-8/99 про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї окрім членів сімей взагалі (чоловік або дружина, прямі родичі по низхідній і висхідній лініях - діти і батьки), до членів сімей також відносяться особи, які перебувають на утриманні або проживають із суб`єктами права (інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство, зокрема, не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки тощо). Обов`язковою умовою визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення із суб`єктом спільного господарства.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, аналізуючи вимоги законодавства, досліджені в судовому засіданні докази та покази свідків, можна дійти висновку про те, що проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як пасинка із вітчимом, ведення ними спільного господарства, у зв`язку з наявністю взаємних прав та обов`язків на підставі зареєстрованого шлюбу між матір`ю заявника та спадкодавцем, які до смерті проживали разом, є підставами для визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що проживали однією сім`єю. Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, його проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 з грудня 2006 року по день смерті останнього, у зв`язку з наявністю спільного побуту, спільних друзів, спільних відпочинків та ведення спільного господарства.

На підставі викладеного, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 258, 259, 263 - 265, 268, 293, 294, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Трубніков Сергій Олександрович (адреса місцезнаходження: м. Харків, пр. Науки, 12, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю 2674), Харківська міська територіальна громада в особі Харківської міської ради (, адреса місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції, 7), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з грудня 2006 року по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.12.2023.

Головуючий: