Справа № 729/765/23
2/729/263/23 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Величко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Бобровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач у позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16.10.2020 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 61.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розлучення стало те що, вони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя. На примирення не згодний, так як, впевнений, що зберегти сім`ю неможливо.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.06.2023 року позов прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

01.08.2023 року відповідач надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила що не визнає позовні вимоги, вважає що між нею та позивачем можливе примирення і воно обов`язково має відбутися оскільки вони мають малолітню дитину, яка повинна рости в повній сім`ї. Всі труднощі, які є в них на даний час, носять виключно тимчасовий характер, вказує, що кохає свого чоловіка і прагне зберегти з ним сім`ю. Зазначає, що їх примирення не буде суперечити моральним засадам суспільства, а навпаки буде мати позитивні наслідки для їх спільної дитини та для кожного з них.

10.08.2023 року позивач надіслав відповідь на відзив, в якому зазначає, що не погоджується з викладеним у відзиві відповідачки, зазначаючи, що вона не вказала той факт, що вона сама пішла від його, що він її не виганяв з дому, а навпаки просив залишитися і що найголовніше, просила сама розірвати шлюб, після чого подала на аліменти. Після восьми місяців самотнього життя позивач знайшов іншу жінку і на даний час в нього нові стосунки і нова сім`я з якою він хочу зареєструвати шлюб. З відповідачкою ОСОБА_2 хоче розлучитися, бо не бачить в подальшому ніякого сенсу на спільне життя, так як у них не сходяться погляди на ті чи інші речі в житті, про що не одноразово переконався, просить суд все таки визнати його позовні вимоги та розірвати шлюб.

15.08.2023 року відповідач через канцелярію суду надала заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому наполягає на наданні строку для примирення.

16.10.2023 року сторонам у справі був наданий строк для примирення за клопотанням відповідачки строком на один місяць до 16 листопада 2023 року.

16.11.2023 року провадження у справі було поновлено та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, зазначив що строк на примирення позитивного результату не дав, примирення не відбулось.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала клопотання через канцелярію суду в якому повідомила, що під час наданого строку для примирення, між сторонами відбулося примирення та їх сім`ю збережено, у зв`язку з чим просить закрити провадження по справі.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні та що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі з 16.10.2020 року перебувають у шлюбі, що зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 61(а.с.3).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, примирення не відбулось, просить вирішити спір відповідно до закону.

Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Із наданих пояснень позивача вбачається, що наданий судом сторонам місячний строк на примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, сім`я не відновилася, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Клопотання відповідачки щодо закриття провадження, у зв`язку з тим, що під час наданого строку на примирення їх сім`ю було збережено, не підлягає задоволенню, оскільки судом було встановлено, що сторони не помирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 279ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16.10.2020 року Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 61 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко