Провадження № 22-ц/812/1171/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2023 року м. Миколаїв

справа № 945/987/21

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А.О.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 , треті особи: Березанська селищна рада Миколаївської області, Комунальне некомерційне підприємство «Березанська центральна районна лікарня» Березанської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником - адвокатом Зотіковим Сергієм Євгеновичем, на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 30 серпня 2023 року під головуванням судді Чулупа О.С., дата складання повного тексту рішення не зазначена,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення.

Позивач зазначав, що Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області відповідно до розпорядження № 15-к від 13 липня 2020 року його звільнено з посади тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Березанська центральна районна лікарня Березанської районної ради» (далі - КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради») у зв`язку з визначенням переможця конкурсу на заміщення вакантної посади директора вказаного підприємства. 13 липня 2020 року Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області відповідно до розпорядження №16-к від 13 липня 2020 року на посаду директора КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради» призначено ОСОБА_2 як переможця конкурсу на заміщення вакантної посади директора.

На думку позивача, оскільки результати конкурсу на заміщення вакантних посад директорів комунальних закладів охорони здоров`я у Березанському районі Миколаївської області, де ОСОБА_2 визнана переможцем, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 469/457/20 визнано неправомірними, то відповідно незаконним є і розпорядження № 16-к від 13 липня 2020 року «Про призначення директора КНП «Березанська ЦРЛ» Березанської райради», яким ОСОБА_2 як переможець конкурсу призначена на посаду директора цього КНП. Крім того позивач посилається на те, що згідно п.1. статуту № 2 від 20.12.2019 року, затвердженого рішенням Березанської районної ради засновником лікарні є Березанська районна рада Миколаївської області та згідно п. 9.2. Статуту поточне керівництво лікарнею здійснює керівник лікарні головний лікар, який призначається на посаду та звільняється Засновником відповідно до діючого законодавства є підзвітним йому. За такого Березанська районна адміністрація, видавши розпорядження № 16-К від 13 липня 2020 року про призначення ОСОБА_2 керівником КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради», порушила вимоги законодавства, статут КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради» та вийшла за межі своїх повноважень. Позивач вказує, що розпорядження № 16-к від 13.07.2020 року порушує його права, оскільки позбавляє його можливості повернутись на роботу на посаду Керівника КНП «Березанська ЦРЛ».

Протокольною ухвалою суду від 14 вересня 2022 року залучено третю особу ОСОБА_2 до участі у справі, як співвідповідача.

Заперечуючи проти позову в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду із позовом, так як на момент видачі розпорядження про його звільнення він тимчасово виконував обов`язки, строк яких не міг перевищувати двох місяців, та ним не доведено, що результати конкурсної комісії могли бути винесені на його користь, оскільки результати голосування свідчать про те, що ні один із членів конкурсної комісії не проголосував за визначення позивача переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора лікарні. Крім того за результатами розгляду цивільної справи №469/614/20 ОСОБА_1 було відмовлено в поновленні на роботі . Зазначене вище, на думку ОСОБА_2 свідчить про відсутність самого предмету захисту у суді та є підставою для відмови у задоволенні позову, незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області №16-к від 13 липня 2020 року «Про призначення директора КНП «Березанська центральна районна лікарня» Березанської селищної ради. Стягнуто з Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване позивачем розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області прийнято неповноважним органом, оскільки згідно положень Статуту прийняття та звільнення з посади керівника Березанської ЦРЛ здійснюється Засновником, яким в даному випадку є Березанська районна рада Миколаївської області, такі ж повноваження надані районній раді Положенням про порядок призначення і звільнення з посади керівників об`єктів, що належать до спільної власності територіальних громад. Також суд взяв до уваги, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2021 року визнано протиправним рішення про визнання переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора КНП "Березанська ЦРБ " Березанської райради ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 адвокат Зотіков С.Є. посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору.

Апелянт зазначав, що всупереч п. 6 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, п. 6 ч. 2 ст. 265 ЦПК України в рішенні суду не зазначено дату складання повного тексту, неправильно вказаний склад сторін та інших учасників справи, а саме зазначено ОСОБА_2 відповідачем, хоча вона є третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору і в якості відповідача до участі у справі не залучалась. Задовольняючи позов суд не дав оцінки доводам ОСОБА_2 та КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради» щодо відмови у задоволенні вимог позивача про його поновлення на посаді т.в.о. керівника лікарні постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у справі № 469/614/20, у зв`язку з чим відсутні порушення прав та законних інтересів позивача оскаржуваним розпорядженням; суд не врахував, що оскаржуване розпорядження вичерпало свою дію у зв`язку з укладенням трудового контракту з ОСОБА_2 , хоча вказані доводи мали ключове значення та були основними аргументами, яким суд відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 256 ЦПК України був зобов`язаний надати правову оцінку. Всупереч п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК суд обмежився в рішенні тільки констатуванням відсутності у Березанської РДА повноважень призначати керівника лікарні, однак не визначився, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, не дав оцінки доводам представника лікарні, що скасування розпорядження № 16-к не призведе до поновлення прав позивача, які позивач вважає порушеними. На думку апелянта, позивач, прагнучи бути поновленим на посаді т.в.о. директора лікарні, з якої він звільнений розпорядженням № 15-к від 13 липня 2020 року, не враховує положення п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП за яким його право могло бути захищеним шляхом його поновлення на посаді, наслідком чого було б дострокове розірвання контракту з ОСОБА_2 , однак у задоволенні вимоги про поновлення позивача було відмовлено постановою апеляційного суду від 15 лютого 2022 року у справі №469/614/20, та скасування розпорядження №16-к від 13 липня 2020 року не може призвести до реалізації мети позивача та захисту права, яке позивач вважає порушеним.

В поясненнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з апеляційною скаргою та вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що орган управління Березанської районної державної адміністрації видавши розпорядження № 16-к від 13 липня 2020 року «Про призначення директора КНП «Березанська ЦРЛ» Березанської райради вийшов за межі повноважень наданих йому Статутом та незаконно призначив ОСОБА_2 на посаду керівника лікарні. Таким чином суд першої інстанції встановивши вказані обставини у справі та оцінивши надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вищевказане розпорядження видано незаконно.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Зотіков С.Є. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Цюпа В.П. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 рішенням Березанської районної ради Миколаївської області №11 від 23 лютого 2012 року призначено на посаду головного лікаря Березанської ЦПЛ, на підставі чого 27 лютого 2012 року між Березанською районною державною адміністрацією, як органом управління та ОСОБА_1 було укладено контракт терміном з 27 лютого 2012 року по 27 лютого 2017 року. Додатковою угодою №1 від 31 березня 2017 року термін дії контракту було продовжено до 27 травня 2017 року. 26 травня 2017 року Березанська районна рада прийняла рішення № 11, яким продовжила термін дії контракту з головним лікарем Березанської ЦРЛ ОСОБА_1 шляхом його переукладення на 3 роки, на підставі чого 29 травня 2017 року між Березанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено контракт зі строком дії з 28 травня 2017 року по 28 травня 2020 року. У зв`язку з реорганізацію Березанської ЦРЛ у Комунальне некомерційне підприємство "Березанська центральна районна лікарня" Березанської районної ради 08 січня 2020 року між Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області та ОСОБА_1 укладена додаткова угода до Контракту від 29 травня 2017 року, відповідно до якої трудові відносини після реорганізації з позивачем продовжено на період дії укладеного 29 травня 2017 року контракту до 28 травня 2020 року.

На підставі розпорядження голови Березанської районної державної адміністрації №118 від 28 травня 2020 року на ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків головного лікаря КНП "Березанська ЦРЛ" до призначення переможця конкурсу на заміщення вакантної посади директора КНП "Березанська ЦРЛ" у встановленому законодавством порядку. Контракт з позивачем на тимчасове виконання ним обов`язків головного лікаря КНП "Березанська ЦРЛ " не укладався.

09 червня 2020 року Протоколом № 3 постійно діючої конкурсної комісії для проведення конкурсу на заміщення вакантних посад директорів комунальних закладів охорони здоров`я у Березанському районі Миколаївської області, переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської райради визначено ОСОБА_2 .

Розпорядженням Березанської районної державної адміністрації №15-к від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з 13 липня 2020 року з посади тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради» у зв`язку з визначенням переможця конкурсу на заміщення вакантної посади директора вказаного підприємства.

Протоколом засідання постійно діючої комісії для проведення конкурсів на заміщення вакантних посад директорів комунальних закладів охорони здоров`я у Березанському районі Миколаївської області щодо проведення конкурсу на заміщення вакантної посади директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської райради № 3 від 09 червня 2020 року вирішено визнати переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора "Березанської ЦРЛ» ОСОБА_2 . Учасниками конкурсу були ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Оскаржуваним позивачем розпорядженням Березанської районної держаної адміністрації Миколаївської області № 16-к від 13.07.2020 року ОСОБА_2 з 14 липня 2020 року призначено на посаду директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської райради.

24 червня 2020 року з ОСОБА_2 було укладено контракт.

Розпорядженням № 253-р.о. від 12 липня 2023 року припинено 14 липня 2023 року дію контракту з директором КНП "Березанська ЦРЛ " Березанської селищної ради ОСОБА_2 та звільнено останню із займаної посади директора комунального некомерційногой підприємства "Березанська центральна районна лікарня" Березанської селищної ради 14 липня 2023 року у зв`язку із закінченням строку дії контракту на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2021 року у справі № 469/614/20, залишеним в цій частині без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року, розпорядження Березанської районної державної адміністрації №15-к від 13 липня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади тимчасово виконуючого обов`язки головного лікаря КНП «Березанська ЦРЛ Березанської райради» було визнано незаконним в зв`язку із відсутністю у голови Березанської районної державної адміністрації повноважень на винесення оскаржуваного розпорядження.

Разом із тим, постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі на посаді виконуючого обов`язки директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської селищної ради. Суд виходив з того, що строковий трудовий договір, укладений з позивачем 29 травня 2017 року, закінчився, а призначення позивача на посаду тимчасово виконуючого обов`язки мало тимчасовий характер, до того ж 13 липня 2020 року видав наказ про своє звільнення з лікарні на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Викладені обставини вказують на відсутність порушеного права ОСОБА_1 у зв`язку із прийняттям Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області оскаржуваного розпорядження № 16-к від 13.07.2020 року про призначення ОСОБА_2 на посаду директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської райради.

За такого факт прийняття спірного розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області № 16-к від 13.07.2020 року про призначення ОСОБА_2 на посаду директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської райради неповноважним органом, як і визнання постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2021 року у справі № 469/457/20 протиправним протоколу № 3 від 09 червня 2020 року постійно діючої конкурсної комісії про визнання переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади директора "Березанської ЦРЛ» ОСОБА_2 - не свідчать про наявність підстав для задоволення даного позову ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що "як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав".

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду, та чи приведе такий спосіб захисту до поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 29 серпня 2023 року у справі № 910/5958/20 та від 22 березня 2022 року у справі № 509/5080/181.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на відсутність порушеного права ОСОБА_1 у зв`язку із прийняттям Березанською районною державною адміністрацією Миколаївської області оскаржуваного розпорядження № 16-к від 13.07.2020 року про призначення ОСОБА_2 на посаду директора КНП "Березанська ЦРЛ" Березанської райради, що призвело до помилкового висновку суду про задоволення позову, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню відшкодування сплаченого за апеляційну скаргу судового збору у розмірі 1089 грн 00 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Зотіковим Сергієм Євгеновичем, задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_2 , треті особи: Березанська селищна рада Миколаївської області, Комунальне некомерційне підприємство «Березанська центральна районна лікарня» Березанської селищної ради, про визнання незаконним та скасування рішення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відшкодування судового збору у розмірі 1089 грн 00 коп. (одна тисяча вісімдесят девять гривень )

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту в порядку і випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складений 20 листопада 2023 року