ПОСТАНОВА

Іменем України

20 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/3573/21

провадження № 22-ц/4809/917/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Дуковський О.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року (суддя Іванова Н.Ю.),-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та обставин справи

У травні 2021 року представник позивача, адвокат Корнієнко А.А. звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , у розмірі відповідно до наданої на запит суду інформації.

В обґрунтування вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії.

24 березня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачці видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 381 480,81 грн, яка знаходиться на рахунку в Головному управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11 січня 2021 року №1100-0401-8/825 приватному нотаріусу Слащеву А.Г., щодо суми виплати недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , надана відповідь, в якій зазначено, що відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

ОСОБА_1 звернулась через адвоката до управління за отриманням недоотриманої пенсії та інформацією щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування ОСОБА_2 на обліку в управлінні. Відповідно до листа від 12 квітня 2021 року Головне управління ПФУ в Кіровоградській області відмовилось надавати інформацію стосовно нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 за весь час перебування на обліку в управлінні. Вважає, що обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном є неправомірним.

06 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, за якою просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя спадкодавця ОСОБА_2 пенсію у розмірі 381 480,81 грн (а.с.110).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що управління не погоджується з підставами звернення, просить відмовити в задоволенні позову. ОСОБА_2 не перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та відповідно пенсію не отримував.

За запитом приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17 грудня 2020 року, надано відповідь про залишок недоотриманої пенсії, в якому зазначено суму пенсії у розмірі 381 480,81 грн. Враховуючи вимоги ст. 46 ЗУ №1058, залишок недоотриманої пенсії на 31 серпня 2020 року, у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розраховано за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно, тобто з 23 грудня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До Головного управління особисто всупереч вимогам Порядку, позивач не зверталась, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для поновлення виплати пенсії (а.с.48-51).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2023 року позов задоволено, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти у вигляді недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії, у розмірі 381 480,81 грн. Розподілені судові витрати.

Суд першої інстанції з посиланням на положення законодавства виснував про передбачене право сторони на пенсію спадкодавця, яка не була отримана за життя. Свідоцтво про спадкування за законом, в якому визначено право на пенсію і визначений розмір, гарантує отримання виплати.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з судовим рішенням, представником відповідача подана апеляційна скарга, якою просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2023 по справі № 404/3573/21, провадження № 2/404/981/21 в повному обсязі та прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В підставу оскарження вказує, що ОСОБА_2 не перебував на обліку в Головному управлінні та відповідно пенсію не отримував, наявність у особи бажання відновити виплату пенсії не позбавляють таку особу обов`язку дотримуватися порядку звернення до органів Пенсійного фонду, визначеного чинним законодавством України.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 ОСОБА_1 було виплачено частину недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в листопаді 2022 року в сумі 530,00 грн та в грудні 2022 року в сумі 2,18 грн.

Недоотриману пенсію за період з 21.06.2018 по 31.08.2020 буде виплачено на умовах Порядку № 1165.

У зв`язку з викладеним, відсутні будь-які правові підстави для задоволення вимоги позивачки, зокрема, щодо стягнення з Головного управління неіснуючої заборгованості в розмірі 381 480,81 грн, як зазначено в рішенні.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

14 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі, встановлено строк для подачі відзиву.

24 серпня 2023 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 11 жовтня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.157).

Щодо повідомлення позивача у справі

Як слідує із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване в м. Донецьк, яке відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з 2014 року є тимчасово окупованою територією. ОСОБА_1 електронної адреси не має, як і не має засобів телефонного зв`язку.

Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення позивач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На офіційному веб-сайті Кропивницького апеляційного суду була розміщена судова повістка, адресована ОСОБА_1 про розгляд справи за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в суді апеляційної інстанції (а.с.161).

За таких обставин, ОСОБА_1 у спосіб, визначений Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», була належним чином повідомлена про дату, час та місце засідання суду апеляційної інстанції.

Щодо розгляду справи за відсутності сторін, дати ухвалення постанови

Учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, процесуальним законом надано право суду вирішувати питання про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про розгляд справи, незалежно від причини їх неявки.

За положеннями ч.5 ст.268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступного.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Спадщина на яку видане свідоцтво складається з неотриманої пенсії в розмірі 381 480,81 грн (а.с.12).

Згідно з довідкою Головного УПФ в Кіровоградській області, недоотримана пенсія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ) за період з 23 грудня 2017 року по 31 серпня 2020 року складає 381 480,81 грн (а.с.17), (а.с.74-75).

Мотивувальна частина

За положеннями статті 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. карга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Спір між сторонами виник з підстав реалізації позивачкою своїх спадкових прав.

В порядку ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .

Право на спадкування реалізовано у відповідності до вимог закону.

Сторона позивача набула право власності на неотриману пенсію спадкодавця, про що видано свідоцтво про спадкування. Так, згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою через його смерть, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

Права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців.

Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Проте, представником відповідача не наведено жодних обставин та не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що спадкодавець не отримувала пенсію за період, що перевищує три роки з власної вини, що свідчить про відсутність підстав для застосування ст. 46 Закону.

Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу не оспорене, не скасоване та не піддано сумніву. З огляду на наявність дійсного документу, що посвідчує право позивача на суму недоотриманої пенсії за період, що за межами встановленого ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» трирічного строку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого, законного та правильного висновку, що виплаті підлягає сума недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, розмір якої визначено свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Отже посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу. Але з таких заперечень вбачається непогодження сторони з правом позивачки на пенсію померлого чоловіка, тому спір підлягає розгляду в цивільному провадженні.

Судом встановлено, що відповідачем утримується належне позивачці спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 381 480,81 грн, яка належала її чоловікові і не виплачені йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки. Тим самим відповідач порушує право власності позивачки на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення на її користь.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24 березня 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Посилання в скарзі на здійснення частково виплат позивачці, ніяким чином не змінює судове рішення, так як виплати відбулися після виникнення спірних правовідносин, порушення судового провадження. Виплачені суми мають бути враховані при виконанні судового рішення. Відповідач посилається на встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165, який врегульовує порядок виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Суд вирішив питання про стягнення спадкового майна у вигляді пенсії, порядок виконання і застосування Закону, яким врегульовано процедуру виплати, даним судовим рішенням не вирішувалося.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, входять до складу спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, які здійснені на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про те, що до складу спадкового майна входить лише нарахована сума пенсійних виплат, яка не була одержана спадкодавцем, а право на її отримання та виплату згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, колегією суддів до уваги не приймаються, з вищенаведених підстав.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, в тому числі і на нараховану, але не отриману ним пенсію, а тому, відповідно до статті 1227 ЦК України, він має право на її отримання.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання всього належного йому спадкового майна.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди апеллянта з висновками суду щодо їх оцінки.

За викладених обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, тому рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з залишенням рішення суду без змін, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то перерозподіл судових витрат не відбувається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуГоловного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О. Л. Дуковський