Справа № 718/2555/23
Провадження 2/718/498/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., при секретарі Харабара А.О., розглянувши у відкритому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м.Кіцмань цивільну справу №718/2555/23 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу), -

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Тарновецького В.І.

представника відповідача, адвоката Самокиша В.Ю.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

26.07.2023 Кіцманським районним судом Чернівецької області отримано позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (далі - АТ «Сенс-Банк») про захист прав споживачів та стягнення коштів (стягнення банківського вкладу), яку пізніше було уточнено, збільшено розмір позовних вимог.

Позовні вимоги представник позивача, адвокат Тарновецький В.І., мотивує тим, що 13 листопада 2008 року між позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») в особі начальника Кіцманського відділення Василькової Г.В., було укладено Договір №10 банківського вкладу (депозитний вклад зі сплатою процентів у кінці терміну).

Згідно пункту 1.1. Договору банк відкриває депозитний рахунок за №2610 та приймає на вклад кошти в сумі 10 000 доларів США, на умовах, визначених цим Договором, надалі за текстом «Депозитний вклад» з нарахуванням відсотків 16% річних в доларах США.

Згідно пункту 1.1.1. Договору внесення Клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору.

Згідно пункту 1.3. Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

Зазначає, що 13.11.2008 року позивачкою у відповідності до умов Договору було внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що підтверджується розпорядженням від 13.11.2008 року.

В подальшому, позивач неодноразово згідно розпоряджень Банку поповнювала депозит, а Банк згідно розпоряджень виплачував відсотки по депозиту та продовжував дію договору.

Частина розпоряджень на підтвердження виплати відсотків та зняття вкладу у позивачки не збереглися, оскільки позивачка не могла передбачити можливість викрадення її депозитного вкладу. Разом з тим, у позивачки наявна значна кількість оригіналів розпоряджень з яких можна встановити факт укладення договору банківського вкладу, факт перебування коштів позивачки на депозиті у Банківській установі та факт внесення позивачем додаткових коштів на депозит.

Так, згідно розпорядження від 12.01.2010 року на виплату відсотків позивачці було виплачено відсотки у розмірі 1 834 дол.США. Загальна сума вкладу складала 10 000 дол.США.

Згідно розпорядження від 16.11.2010 року на виплату відсотків та продовження дії договору, позивачці було виплачено відсотки у розмірі 1 310 доларів США, загальна сума вкладу складала 10 000 дол.США

Згідно розпорядження від 25.04.2012 на поповнення рахунку, позивачка внесла на депозит кошти у розмірі 20 000 доларів США, загальна сума вкладу склала 30 000 доларів США.

Згідно розпорядження від 14.11.2012 на поповнення вкладу, позивачці було виплачено відсотки в розмірі 1 600 доларів США, а також позивачка додатково внесла на депозит кошти у розмірі 10 000 доларів США.

Залишок депозиту відповідно до розпорядження складав 10 000 доларів США, 20 000 доларів США, 10 000 доларів США, тобто загальна сума вкладу склала 40 000 доларів США).

Згідно розпорядження від 26.04.2013 року позивачці було виплачено відсотки у розмірі 3300 дол.США. Загальна сума вкладу складала 20 000 дол.США, оскільки розпорядження на перенесення частини вкладу у сумі 20000 дол.США на інший рахунок у позивача не збереглося.

Згідно розпорядження від 14.11.2013 року на виплату відсотків по депозиту позивачці було виплачено відсотки у розмірі 3204 дол.США, загальна сума вкладу складала 20 000 доларів США.

Згідно розпорядження від 27.02.2014 року на внесення коштів на депозит, позивачка внесла на депозит кошти у розмірі 5 000 доларів США, загальна сума депозиту склала 25 000 доларів США.

Згідно розпорядження від 29.04.2014 року на виплату відсотків по депозиту, Банком було нараховано 3442 дол. США відсотків по депозиту, з яких позивачці було видано 3 440 доларів США, а 2 дол. США перенесено на депозит. Загальна сума вкладу складала 25 002 дол. США.

Згідно розпорядження від 29.04.2014 року на перенос коштів по депозиту, загальна сума депозиту склала 32 500 дол.США.

Згідно розпорядження від 29.05.2014 року на внесення коштів на депозит, позивачка внесла кошти в розмірі 5 000 доларів США, загальна сума вкладу склала 37 500 дол.США.

Таким чином, станом на 29.05.2014 року у банківській установі згідно валютного договору №10 у позивачки зберігався депозитний вклад у розмірі 37 500 доларів США.

Крім того, посилається на те, що 15 січня 2010 року між позивачкою та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення Василькової Г.В., було укладено Договір №136 банківського вкладу (депозитний вклад з виплатою відсотків у кінці терміну дії договору)

Згідно пункту 1.1. Договору Банк відкриває депозитний рахунок за №2620 та приймає на вклад кошти в сумі 60 000 грн. на умовах визначених цим Договором з нарахуванням 24,5 % річних, з конвертацією валюти станом на 15.01.2010 року в розмірі 7335дол.США по курсу 8,18 грн. з нарахуванням відсотків 16% річних.

Згідно пункту 1.3 Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

У цей же день, а саме 15.01.2010 року, відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит, ОСОБА_1 внесла 60 000,30 грн. на депозитний рахунок відповідно до договору №136, що підтверджується розпорядженням від 15.01.2010 року.

Згідно розпорядження від 17.01.2013 року на продовження дії договору за номером №136 від 15.01.2010 року, позивачці було виплачено відсотки у розмірі 14700 грн., загальна сума вкладу складала 60000,03 грн.

Згідно розпорядження від 15.02.2013 року на внесення коштів на депозит позивачка внесла на депозит кошти у розмірі 50 000 грн, загальна сума вкладу складала 110 000,03 грн.

Згідно розпорядження від 19.02.2013 року на внесення коштів на депозит позивачка внесла на депозит кошти у розмірі 100 000 грн., загальна сума вкладу складала 210 000,03 грн.

Згідно розпорядження від 18.02.2014 року на виплату відсотків по депозиту, позивачці було виплачено річні відсотки у розмірі 28 328 грн., виходячи з тіла депозиту 110000 (відсоткова ставка 25% річних). Загальна сума вкладу складала - 210 000,03 грн.

Згідно розпорядження від 20.02.2014 року на виплату відсотків по депозиту позивачці було виплачено річні відсотки у розмірі 24660 грн., виходячи з тіла депозиту 100000 (відсоткова ставка 25% річних). Загальна сума вкладу складала 210 000,03 грн.

Таким чином, станом на 20.02.2014 року у банківській установі згідно договору банківського вкладу №136 у позивача зберігався гривневий вклад у розмірі 210 000,03 грн.

Також вказує на те, що на підставі договору №136 від 15.01.2010 року позивачкою 01 серпня 2012 року до Банку також був внесений вклад у Євро у розмірі 4 000 Євро, що підтверджується розпорядженням на внесення коштів на депозит від 01.08.2012 року.

Згідно розпорядження від 25.12.2012 на внесення коштів на депозит року, позивачка поповнила депозит на суму 5 000 євро. Загальна сума вкладу у Євро склала 9 000 євро.

Згідно розпорядження від 02.08.2013 року на виплату відсотків по депозиту та внесення коштів на депозит позивачці було виплачено відсотки у розмірі 580 Євро, а також вона додатково внесла на депозит кошти у розмірі 3 000 Євро. Загальна сума депозиту склала 12 000 Євро.

Згідно розпорядження від 27.12.2013 на виплату відсотків по депозиту, позивачці було виплачено відсотки у розмірі 720 євро, загальна сума депозиту складала 12 000 Євро.

В подальшому, частину коштів по депозиту було перенесено на інших рахунок, однак розпорядження на перенесення частини вкладу на інший рахунок у позивача не збереглося.

Згідно розпорядження від 22.07.2014 на внесення коштів на депозит, позивачка додатково внесла 1 000 Євро на депозит. Загальна сума вкладу склала 8 000 євро.

Згідно розпорядження від 06.08.2014 на виплату відсотків та продовження дії договору №136 від 15.01.2010 року, позивачу було нараховано відсотки у розмірі 1 119,27 євро, з яких позивачці було виплачено 1 100,00 євро, а решта 19,27 Євро перенесено на депозит. Загальна сума депозиту складала 8 019,27 євро. Термін закінчення депозиту згідно розпорядження 01.08.2015 року.

Тобто, станом на 06.08.2014р. у банківській установі згідно договору банківського вкладу №136 від 15.01.2010 року у позивача зберігався вклад у Євро у розмірі 8 019,27 євро.

Таким чином, загальна сума депозитних коштів позивача, які зберігались у банківській установі згідно Договорів банківського вкладу №10 та №136 складала 37 500 доларів США, 210 000,03 грн. та 8 019,27 Євро ваідповідно.

Зазначає також, що у кінці листопада 2014 року позивачці стало відомо, що керівник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 зникла, привласнивши депозити вкладників, після чого вона звернулась до Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення вкладу, де її повідомили, що вказаний нею договір банківського вкладу із банком не укладався та в ПАТ «Укрсоцбанк» не обліковується. Кошти залишилися неповернутими.

В подальшому позивачці стало відомо про факт відкриття кримінального провадження щодо начальника Кіцманського відділення № 933 ОСОБА_3 щодо факту привласнення депозитних коштів фізичних осіб.

Посилається також на те, що ініціатором відкриття кримінального провадження був ПАТ «Укрсоцбанк», який 20.11.2014 року звернувся до Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області із заявою про вчинення злочину в якій повідомив, що 20.11.2014 в ході проведення попередньої перевірки встановлено, що начальник Кіцманського відділення № 933 ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, на протязі тривалого часу отримувала у фізичних осіб значні суми коштів, як у гривні, так і у іноземній валюті, та від імені банку заключала депозитні угоди. При цьому, кошти на банківські рахунки не надходили, але угоди завірялися її підписом та банківською печаткою.

Заява ПАТ «Укрсоцбанк» від 20.11.2014 р. була прийнята органами досудового слідства до свого провадження, та 21.11.2014 року було відкрите відповідне кримінальне провадження за №0000622.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується, зокрема, в тому, що перебуваючи на посаді начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», будучи службовою особою, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, в приміщенні Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого в м.Кіцмань по вул.Незалежності, 71, в період часу з 15.01.2010 по 27.12.2013, шляхом зловживання своїм службовим становище, заволоділа коштами ОСОБА_1 в сумі 210000 грн., 64500 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 515355 грн., 25500 євро, що згідно курсу НБУ становило 278715 грн., спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1 004 070 гривень, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму у особливо великому розмірі.

Під час проведення досудового слідства, органом досудового слідства було призначено ряд судових експертиз.

Так, Висновком судово-почеркознавчої експертизи документів №252-К від 13.02.2015 року підтверджується, що підписи, які виконані на договорах банківського вкладу №10 та №136, а також на розпорядженнях, виданих від імені Банку належать начальнику Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк Васильковій Г.В.

Висновком судово-технічної експертизи документів №251 від 28.08.2015 року підтверджується, що відбитки печатки ПАТ «Укрсоцбанк», які нанесені на договорах банківського вкладу та розпорядженнях, виданих віл імені банку, нанесені кліше печатки Банку «Укрсоцбанк», зразки якої було надано на дослідження.

Крім цього, зазначає, що під час проведення досудового слідства ПАТ «Укрсоцбанк» на вимогу начальника слідчого управління УМВС України у Чернівецькій області Чубея О. долучив до матеріалів кримінального провадження №0000622 матеріали внутрішнього службового розслідування від 06.03.2015 року, проведеного ПАТ «Укрсоцбанк», за фактами порушень, допущених співробітниками Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк», які мали місце впродовж 2008 2014 років.

Посилається також на те, що як вбачається з долучених ПАТ «Укрсоцбанк» матеріалів службового розслідування, за наслідками проведеного службового розслідування, ПАТ «Укрсоцбанк» було встановлено, що ОСОБА_3 з 2001 року по дату проведення службового розслідування обіймала посаду начальника Кіцманського відділення №933ПАТ «Укрсоцбанк», а також те, що ОСОБА_3 згідно посадової інструкції та довіреності було надано право від імені банку укладати договори банківського вкладу. Про факти зловживань ОСОБА_3 . Банку стало відомо 19.11.2014р., і станом на 15.01.2015 до ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося 127 осіб та 1 особа до УМВС України у Чернівецькій області (всього 128 осіб) про повернення банківських вкладів.

Службовим розслідуванням встановлено, що кошти передані такими особами у якості вкладу на банківські рахунки, у Кіцманському відділенні №933 не обліковуються.

Згідно наявного у службовому розслідуванні ПАТ «Укрсоцбанк» списку осіб, які станом на 30.01.2015 року звернулися до ПАТ «Укрсоцбанк» із заявами про повернення вкладу, за порядковим №1 зазначена позивачка ОСОБА_1 з вимогою про повернення банківських вкладів у розмірі 210 000 грн., 64 500 доларів США та 25 500 євро. Заява від 24.11.2014 року.

За результатами службового розслідування, Банком було вирішено скерувати копію матеріалів службового розслідування Юридичному департаменту для розгляду питання щодо забезпечення у судах своєчасного представництва інтересів Банку в разі звернення заявників з позовами про повернення коштів.

Крім цього, вказує на те, що починаючи з моменту звернення позивачки до ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення вкладу, суми вкладів внесених позивачкою до даного банку у розмірах 210 000,03 грн., 37 500,00 доларів США та 8 019,27 євро залишаються неповернутими.

Також посилається на те, що позивачкою проведено розрахунки щодо стягнення інфляційних та трьох відсотків річних (в тому числі за заявою про збільшеня позовних вимог).

Розрахунок №1 (вклад в гривнях) по вкладу у розмірі 210 000,03 грн. - інфляційні втрати за період з квітня 2017 року по серпень 2023 року складають 183 168,54 грн., а 3% річних за період з 03.04.2017 року по 26.09.2023 року складають 40 855,07 грн. Загальна сума заборгованості по вкладу у гривні, з урахування суми вкладу, а також інфляційних втрат та 3% річних складає 434 023,64 грн.

Розрахунок №2 (вклад в доларах США) по вкладу у розмірі 37 500 доларів США - 3% річних за період з 03.04.2017 року по 26.09.2023 року складають 7 295,55 доларів США. Загальна сума заборгованості по вкладу у доларах США, з урахуванням суми вкладу та 3% річних складає 44 795, 55 доларів США.

Розрахунок №3 (вклад в євро) по вкладу у розмірі 8 019,27 євро - 3% річних за період з 03.04.2017 року по 26.09.2023 року складають 1 560,13 євро. Загальна сума заборгованості по вкладу в євро, з урахуванням суми вкладу та 3% річних, складає 9 579,40 євро.

З посиланням на відповідні правові норми, правові висновки Великої палати Верховного Суду та докази, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, просить позов задовольнити, стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, адреса: 03150, м.Київ вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , кошти за договором банківського вкладу у сумі 44795 (сорок чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять ) доларів США 55 центів, що складається з суми неповернутого банківського вкладу у розмірі 37 500,00 доларів США, а також 3% процентів річних у розмірі 7295,55 доларів США; 434023 (чотириста тридцять чотири тисячі двадцять три) гривні 64 коп., що складається з суми неповернутого банківського вкладу у розмірі 210 000,03 грн, інфляційних витрат в сумі 183 168,54 грн., та 3% річних в сумі 40855,07 грн. та 9579 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) євро 40 центів, що складається з суми неповернутого банківського вкладу у розмірі 8019,27 євро, та 3% річних в розмірі 1560,13 євро. та витрати на сплату судового збору.

Короткий зміст відзиву відповідача на позовну заяву.

01.09.2023 Кіцманським районним судом Чернівецької області отримано відзив на позовну заяву від представника АТ «Сенс-банк» (зміна найменування АТ «Альфа-банк» відбулася 30.11.2022 року) адвоката Самокиші В.Ю., у якому зазначено, що АТ «Сенс-банк» не погоджується з доводами представника позивача та вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що наданий позивачем письмовий документ під назвою Договір №136 банківського вкладу від 15.01.2010 року є нікчемним, оскільки письмова форма не додержана.

Посилається на те, що на наданих позивачем розпорядженнях, як підтвердження внесення коштів за договором банківського вкладу, не зазначено платника та отримувача; не вказано на який рахунок/рахунки вносяться кошти; відсутній підпис касира; не вказано призначення платежу; вказані різні валюти; вказано різні відсоткові ставки; вказані строки повернення депозиту; вказаний інший номер договору, містяться перкреслення, містяться дописи про внесення коштів іншими особами (не позивачем).

Крім цього, зазначає, що розпорядження оформлені після закінчення строку депозиту не мають ніякого відношення до договору банківського вкладу, тобто договір не може бути продовжений на умовах, визначених не самим договором, а незрозумілими розпорядженнями. З наданих позивачем розпоряджень взагалі не можна встановити, на який рахунок вносилися кошти та не зазначено ідентифікуючих даних позивача.

Вказує також на те, що за договором №10 від 13.11.2008 року позивач просить стягнути 37500 доларів США, на підтвердження внесення даної суми позивач надає розпорядження від 29.05.2013 року, однак позивачем жодним чином не доведено, що дане розпорядження має відношення до доданого до позову договору.

Також зазначає, що за договором №136 від 15.01.2010 року позивач просить стягнути 210000,03 грн. та 8019,27 євро, на підтвердження внесення даної суми позивач надає розпорядження, однак позивачем жодним чином не доведено, що дане розпорядження має відношення до доданого до позову договору.

Вказує на те, що відповідно до вимог ст.1058, 1059 ЦК України, ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ст.7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пунктів 1.1, 1.5, 1.9 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року та п.2.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою НБУ №516 від 03.12.2003 року - договір банківського вкладу носить реальний, оплатний характер, який вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми.

Враховуючи наведене, просить відмовити в задоволенні позову.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.07.2023 року, вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

11.10.2023 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за участі сторін в режимі відео конференції.

Заходів щодо забезпечення доказів, забезпечення позову по справі не вживалося, зупинення і поновлення провадження не здійснювалося.

Позиція представників сторін в судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Тарновецький В.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача АТ «Сенс- Банк» - Самокиша В.Ю. просила відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 являються необґрунтованими, безпідставними та не підтвердженими належними доказами. На підтримання поданого відзиву пояснила, що надані позивачем Договори не містить ознаки реального договору та взагалі не укладені між позивачем та банком. Законодавством встановлено форму договору, який вважається належним, видачі розпоряджень взагалі не передбачено, кошти не вносились в касу банку.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 13 листопада 2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») в особі начальника Кіцманського відділення Василькової Г.В., було укладено Договір №10 банківського вкладу (депозитний вклад зі сплатою процентів у кінці терміну).

Згідно пункту 1.1. Договору банк відкриває депозитний рахунок за № НОМЕР_2 та приймає на вклад кошти в сумі 10 000,00 доларів США, на умовах, визначених цим Договором, надалі за текстом «Депозитний вклад» з нарахуванням відсотків 16% річних в доларах США.

Згідно пункту 1.1.1. Договору внесення Клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору.

Згідно пункту 1.3. Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються (а.с.21-22).

13.11.2008 року позивачкою ОСОБА_1 у відповідності до умов Договору було внесено до ПАТ «Укрсоцбанк» грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що підтверджується розпорядженням від 13.11.2008 року (а.с.23).

Згідно розпорядження від 12.01.2010 року на виплату відсотків позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 1 834 дол.США. Загальна сума вкладу складала 10 000 дол.США (а.с.24).

Згідно розпорядження від 16.11.2010 року на виплату відсотків та продовження дії договору, позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 1 310 доларів США, загальна сума вкладу складала 10 000 дол.США (а.с.25)

Згідно розпорядження від 25.04.2012 на поповнення рахунку, позивачка ОСОБА_1 внесла на депозит кошти у розмірі 20 000 доларів США, загальна сума вкладу склала 30 000 доларів США (а.с.26).

Згідно розпорядження від 14.11.2012 на поповнення вкладу, позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки в розмірі 1 600 доларів США, а також позивачка додатково внесла на депозит кошти у розмірі 10 000 доларів США (а.с.27).

Згідно розпорядження від 26.04.2013 року позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 3300 дол.США. Загальна сума вкладу складала 20 000 дол.США (а.с.28).

Згідно розпорядження від 14.11.2013 року на виплату відсотків по депозиту позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 3204 дол.США, загальна сума вкладу складала 20 000 доларів США (а.с.29).

Згідно розпорядження від 27.02.2014 року на внесення коштів на депозит, позивачка ОСОБА_1 внесла на депозит кошти у розмірі 5 000 доларів США, загальна сума депозиту склала 25 000 доларів США (а.с.30).

Згідно розпорядження від 29.04.2013 року на виплату відсотків по депозиту, Банком було нараховано 3442 дол. США відсотків по депозиту, з яких позивачці ОСОБА_1 було видано 3 440 доларів США, а 2 дол.США перенесено на депозит. Загальна сума вкладу складала 25 002 дол.США (а.с.31).

Згідно розпорядження від 29.04.2013 року на перенос коштів по депозиту, загальна сума депозиту склала 32 500 дол.США (а.с.32).

Згідно розпорядження від 29.05.2013 року на внесення коштів на депозит, позивачка внесла кошти в розмірі 5 000 доларів США, загальна сума вкладу склала 37 500 дол.США (а.с.33).

15 січня 2010 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення Василькової Г.В., було укладено Договір №136 банківського вкладу (депозитний вклад з виплатою відсотків у кінці терміну дії договору).

Згідно пункту 1.1. Договору Банк відкриває депозитний рахунок за № НОМЕР_3 та приймає на вклад кошти в сумі 60 000 грн. (шістдесят тисяч) гривень на умовах, визначених цим Договором, надалі за текстом «Депозитний вклад», з нарахуванням 24,5% річних, з конвертацією валюти станом на 15.01.2010 року в розмірі 7335 дол. США по курсу 8,18 грн. з нарахуванням відсотків 16% річних.

Згідно пункту 1.3 Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються (а.с.34-35).

Відповідно до розпорядження на внесення коштів на депозит від 15.01.2010 року, ОСОБА_1 внесла 60 000,30 грн. на депозитний рахунок відповідно до договору №136 (а.с.36).

Згідно розпорядження від 17.01.2013 року на продовження дії договору за номером №136 від 15.01.2010 року, позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 14700 грн., загальна сума вкладу складала 60000,03 грн. (а.с.37).

Згідно розпорядження від 15.02.2013 року на внесення коштів на депозит позивачка ОСОБА_1 внесла на депозит кошти у розмірі 50 000 грн, загальна сума вкладу складала 110 000,03 грн. (а.с.38).

Згідно розпорядження від 19.02.2013 року на внесення коштів на депозит позивачка ОСОБА_1 внесла на депозит кошти у розмірі 100 000 грн., загальна сума вкладу складала 210 000,03 грн.(а.с.39).

Згідно розпорядження від 18.02.2013 року на виплату відсотків по депозиту, позивачці ОСОБА_1 було виплачено річні відсотки у розмірі 28 328 грн, виходячи з тіла депозиту 110000 (відсоткова ставка 25% річних). Загальна сума вкладу складала - 210 000,03 грн. (а.с.40).

Згідно розпорядження від 20.02.2013 року на виплату відсотків по депозиту позивачці ОСОБА_1 було виплачено річні відсотки у розмірі 24660 грн., виходячи з тіла депозиту 100000 (відсоткова ставка 25% річних). Загальна сума вкладу складала 210 000,03 грн.(а.с.41).

Згідно розпорядження на внесення коштів на депозит від 01.08.2012 року позивачка ОСОБА_1 поповнила депозит на суму 4000 євро, загальна сума вкладу 4000 євро (а.с.42).

Згідно розпорядження від 25.12.2012 року на внесення коштів на депозит, позивачка ОСОБА_1 поповнила депозит на суму 5 000 євро. Загальна сума вкладу у Євро склала 9 000 євро (а.с.43).

Згідно розпорядження від 02.08.2013 року на виплату відсотків по депозиту та внесення коштів на депозит позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 580 Євро, а також вона додатково внесла на депозит кошти у розмірі 3 000 Євро. Загальна сума депозиту склала 12 000 Євро (а.с.44).

Згідно розпорядження від 27.12.2013 на виплату відсотків по депозиту, позивачці ОСОБА_1 було виплачено відсотки у розмірі 720 євро, загальна сума депозиту складала 12 000 Євро (а.с.45).

Згідно розпорядження від 22.07.2014 на внесення коштів на депозит, позивачка ОСОБА_1 додатково внесла 1 000 Євро на депозит. Загальна сума вкладу склала 8 000 євро (а.с.46).

Згідно розпорядження від 06.08.2014 на виплату відсотків та продовження дії договору №136 від 15.01.2010 року, позивачці ОСОБА_1 було нараховано відсотки у розмірі 1 119,27 євро, з яких позивачці було виплачено 1 100 євро, а решта 19,27 Євро перенесено на депозит. Загальна сума депозиту складала 8 019,27 євро. (а.с.47).

Встановлено, що за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» від 20.11.2014р. про вчинення злочину начальником Кіцманського відділення банку №933 ОСОБА_3 було відкрите відповідне кримінальне провадження за №0000622 за ч.ч. 3. 4, 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 200 КК України та органами досудового слідства проводилось досудове розслідування (а.с.48-58).

Згідно Висновку судово-технічної експертизи документів №251 від 28.08.2015 року стверджується, що відбитки печатки ПАТ «Укрсоцбанк», які нанесені на договорах банківського вкладу та розпорядженнях клієнта банку ОСОБА_1 , зокрема, виданих від імені банку, нанесені кліше печатки Банку «Укрсоцбанк», зразки якої було надано на дослідження (а.с.59-77).

Згідно Висновку судово-почеркознавчої експертизи документів №252-К від 13.02.2015 року стверджується, що підписи, які виконані на договорах банківського вкладу №10 та №136, а також на розпорядженнях, виданих від імені Банку клієнту банку ОСОБА_1 належать начальнику Кіцманського відділення №933 ПАТ «Укрсоцбанк Васильковій Г.В. (а.с.78-95).

Норми права, які застосував суд.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Статтею 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Частинами 2, 3, 6 ст.633 ЦК України встановлено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.207 ЦК України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки , відповідно до договору.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу є реальним договором, тобто вважається укладеним у разі прийняття банком від вкладника або від третьої особи на користь вкладника грошової суми. Такі дії вкладника чи третьої особи в його інтересах є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника з`являється право вимагати від банку повернення суми вкладу та виплати відсотків на неї, а у банку - відповідні обов`язки. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) та банку (боржника).

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16.

Відповідно до ч.3 ст.1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом (ч.2 ст.1068 ЦК України).

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1064 ЦК України, укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк.

Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516 (далі Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно з п.2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом 2.9 указаного Положення передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів.

При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку (ч.3 ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п.2.1 Положення).

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 року за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

Так пункт 10.1 Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 року №174 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.06.2011 року за №790/19528, яка прийнята на заміну Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.08.2003 року №337, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що підтверджує внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до п.1.1 ст.1 розділу IV Інструкції №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать, зокрема, заява на переказ готівки (додаток 8) та заява на видачу готівки (додаток 10).

Пункт 1.2 статті 1 розділу IV Інструкції №174 визначає зразки касових документів, на підставі яких здійснюються приймання і видача готівки з операційної каси. Бланки касових документів виготовляються з урахуванням їх зразків друкарським способом або з використанням комп`ютерної техніки з відображенням обов`язкових реквізитів, передбачених цією Інструкцією, крім грошових чеків, які виготовляються лише друкарським способом.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Розділу IV Інструкції № 174 касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджене договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Така позиція відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 06.06.2012 року по справі №6-17цс12 та від 29.10.2014 року по справі №6-118цс14.

Квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, що відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 25.04.2012 року по справі №6-20цс12 та від 06.04.2016 року по справі №6-352цс16).

Додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником (пункт 2.2 глави 2 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516).

Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів і належний внутрішній контроль за касовими операціями (пункт 8 розділу I Інструкції №174).

Відповідно до пункту 1.6 статті 1 розділу IV Інструкції №174 банк (філія) визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати касові документи, і визначає систему контролю за виконанням касових операцій.

Відтак, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій, недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору.

Відкриття відповідних рахунків та облік на них коштів у національній та іноземній валютах, залучених згідно з чинним законодавством від юридичних і фізичних осіб на підставі укладених у письмовій формі договорів банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку.

Необліковування банком таких коштів не можна вважати недодержанням сторонами відповідного договору банківського вкладу (депозиту) його письмової форми.

Така позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року по справі №463/5896/14-ц, та в подальшому у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 року по справі №752/7208/15-ц.

У частині 3 статті 1060 ЦК України зазначено, що за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно ч.2 ст.1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Як передбачено ч.5 ст.1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що є недопустимою одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг, страхування тощо.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки 3% відсотків річних та інфляційних, суд зазначає наступне.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Для стягнення індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми в порядку ст.625 ЦК України застосовується загальна позовна давність в 3 роки.

За загальним правилом, стягнення інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову, з чим погоджується Велика Палата Верховного суду у постанові від 08.11.2019р. у справі №127/15672/16-ц.

Окрім того ВП ВС у вищезгаданій постанові вказує, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесено зміни до строків позовної давності та встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії таког карантину. Вказаний пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України набрав чинності 02.04.2020 року.

Таким чином, враховуючи викладе, суд вважає вірним розрахунок позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат по банківському вкладу в межах продовженого строку позовної давності, встановленого ст.. 257 ЦК України, на строк дії карантину, а саме з 03.04.2017 року (з часу, що передував набранню чинності п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 02.04.2020р.)

Розрахунок №1 (вклад в гривнях). Згідно розрахунку по вкладу у розмірі 210 000,03 грн., інфляційні втрати за період з квітня 2017 року по серпень 2023 року складають 183 168,54 грн., а 3% річних за період з 03.04.2017 року по 26.09.2023 року складають 40 855,07 грн. Загальна сума заборгованості по вкладу у гривні, з урахування суми вкладу, а також інфляційних втрат та 3% річних складає 434 023 гривні 64 коп.

Розрахунок №2 (вклад в доларах США). Згідно розрахунку по вкладу у розмірі 37 500 доларів США, 3% річних за період з 03.04.2017 року по 26.09.2023 року складають 7 295,55доларів США. Загальна сума заборгованості по вкладу у доларах США, з урахуванням суми вкладу та 3% річних складає 44795,55 доларів США.

Розрахунок №3 (вклад в євро). Згідно розрахунку по вкладу у розмірі 8 019,27 євро, 3% річних за період з 03.04.2017 року по 26.09.2023 року складають 1 560,13 євро. Загальна сума заборгованості по вкладу в євро, з урахуванням суми вкладу та 3% річних складає 9 579,40 євро.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

А у статті 78 ЦПК України зазначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до чч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Судом встановлено, що 13 листопада 2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») в особі начальника Кіцманського відділення Василькової Г.В., було укладено Договір №10 банківського вкладу (депозитний вклад зі сплатою процентів у кінці терміну).

Згідно пункту 1.1. Договору банк відкриває депозитний рахунок за № НОМЕР_2 та приймає на вклад кошти в сумі 10 000 доларів США, на умовах визначених цим Договором з нарахуванням відсотків 16% річних в доларах США.

Згідно пункту 1.1.1. Договору внесення Клієнтом грошових коштів підтверджується Банком шляхом видачі розпорядження та договору.

Згідно пункту 1.3. Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

15 січня 2010 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення Василькової Г.В., було укладено Договір №136 банківського вкладу (депозитний вклад з виплатою відсотків у кінці терміну дії договору).

Згідно пункту 1.1. Договору Банк відкриває депозитний рахунок за №2620 та приймає на вклад кошти в сумі 60 000 гривень, на умовах визначених цим Договором з нарахуванням 24,5 % річних, з конвертацією валюти станом на 15.01.2010 року в розмірі 7335,00 дол.США по курсу 8,18 грн. з нарахуванням відсотків 16% річних.

Згідно пункту 1.3 Договору на депозитний рахунок додаткові внески коштів допускаються.

Згодом позивачкою вносились додаткові внески на депозитний рахунок, банком видавались частини вкладу позивачці, нараховувались відсотки, а договір пролонговувався, що підтверджується розпорядженнями, доданими до позовної заяви.

Суд критично оцінює доводи відповідача з приводу того, що вказані розпорядження не можуть бути взяті до уваги та відсутність печатки на банківських документах, оскільки судом в судовому засіданні безпосередньо досліджувалися оригінали Договору банківських вкладів №10 від 13 листопада 2008 року та Договору банківського вкладу №136 від 15 січня 2010 року на суму Депозитного вкладу зазначену вище, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Кіцманського відділення Чернівецької обласної філії Василькової Г.В., та оригінали розпоряджень, які укладено у письмовій формі, підписані уповноваженими на те особами, скріплені печаткою Кіцманського відділення Чернівецької обласної філії Банку на зазначену суму вкладу.

Отримання начальником Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Васильковою Г.В. грошових коштів, як вкладу, з наданням ОСОБА_1 зазначених вище актами НБУ «інших документів», на підтвердження цього факту є розпорядження на внесення коштів на депозит.

Станом на момент видачі розпоряджень ОСОБА_1 , начальник Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» Василькова Г.В. у силу своїх посадових обов`язків була наділена повноваженнями на оформлення та підписання документів щодо залучення депозитів від фізичних осіб.

На вимогу позивача ОСОБА_1 вклад в розмірі 44795 (сорок чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять ) доларів США 55 центів, 434023 (чотириста тридцять чотири тисячі двадцять три) гривні 64 коп., 9579 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) євро 40 центів, повернуто їй не було, отже є підстави для захисту прав вкладника ОСОБА_1 шляхом стягнення вказаних коштів у судовому порядку.

Досліджені в судовому засіданні докази та встановлені на їх підставі обставини в сукупності з наведеними правовими позиціями Верховного Суду повністю спростовують викладені представником відповідача у відзиві на позов доводи про те, що договір банківського вкладу року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 не укладався, розпорядження не видавались, а надані позивачкою на підтвердження позовних вимог докази є неналежними.

Обставини того, що ОСОБА_3 в період укладення Договору банківських вкладів №10 від 13 листопада 2008 року та Договору банківського вкладу №136 від 15 січня 2010 року та поповнення коштів за нимич була начальником КВ ПАТ «Укрсоцбанк» і мала повноваження на укладення таких договорів банком визнається, а належність останній підпису, як уповноваженій особі на розпорядженнях про прийняття коштів належними та допустимими доказами з боку відповідача не спростовано.

Отже, факт укладення договору банківського вкладу та внесення позивачем коштів підтверджено належними та допустимими доказами, тобто у судовому засіданні знайшло своє підтвердження факт наявності договірних відносин між банком та позивачем, які виникли на основі укладеного між сторонами договору, за умовами якого було внесено грошові кошти на депозит, а оскільки грошові кошти за договорами банківських вкладів позивачці на її вимогу не виплачені, суд приходить до переконання про стягнення вказаних коштів (суми банківського вкладу).

Щодо судового збору.

Як передбачено ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову .

При зверненні до суду з даним позовом позивач звільнена від сплати судового збору.

З огляду на вказані вимоги, з відповідача Акціонерного товариства «Сенс-Банк» на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 13420 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст.4, 15, 16, 509, 526, 608, 610, 625, 1058, 1059, 1060, 1061, 1068, 1070 ЦК України, ст.ст.1, 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст.ст.1-23, 76-81, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, адреса: 03150, м.Київ вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , кошти за договором банківського вкладу у сумі 44795 (сорок чотири тисячі сімсот дев`яносто п`ять ) доларів США 55 центів, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на дату прийняття рішення (16.11.2023) еквівалентно 1 624 479 (один міліон шістсот двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять) гривень 26 коп., що складається з суми неповернутого банківського вкладу у розмірі 37 500,00 доларів США, а також 3% процентів річних у розмірі 7295,55 доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, адреса: 03150, м.Київ вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , кошти за договором банківського вкладу у сумі 434023 (чотириста тридцять чотири тисячі двадцять три) гривні 64 коп., що складається з суми неповернутого банківського вкладу у розмірі 210 000,03 грн, інфляційних витрат в сумі 183 168,54 грн., та 3% річних в сумі 40855,07 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, адреса: 03150, м.Київ вул. Велика Васильківська, 100) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , кошти за договором банківського вкладу у сумі 9579 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) євро 40 центів, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на дату прийняття рішення (16.11.2023) еквівалентно 377369 (триста сімдесят сім тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 92 коп., що складається з суми неповернутого банківського вкладу у розмірі 8019,27 євро, та 3% річних в розмірі 1560,13 євро.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, адреса: 03150, м.Київ вул.. Велика Васильківська, 100) в дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 13420 (тринадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1

Відповідач - Акціонерне товариство «Сенс-Банк», юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, код ЄДРПОУ: 23494714.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О. Масюк