Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2475/23

Провадження № 2/348/945/23

06 листопада 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у м. Надвірна Івано-Франківської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Процесуальні дії у справі.

17.10.2023 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 30181,54 гривень та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те,що відповідач звернувся до позивача з заявою № б/н від 05.07.2014, на підставі якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок, встановив кредитний ліміт, а потім розмір кредитного ліміту було збільшено, оскільки відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою позивача. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання неналежно виконував, і через це у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

18.10.2023 суд прийняв до розгляду позовну заяву і відкрив провадження у справі.

06.11.2023 представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, відповідно до якого позовні вимоги підтримує в повому обсязі та просить їх задовольнити.

06.11.2023 відповідач в судовому засіданні пояснив, що він є військовослужбовцем ЗСУ та учасником бойових дій. На даний час оформляє документи щодо звільнення з військової служби. Сплатити заборгованість, яка виникла в повному обсязі не може у зв`язку з тим, що сплачує аліменти в розмірі 2000,00 гривень щомісячно на дочку ОСОБА_2 , крім цього на утриманні має батька, інваліда ІІ групи, а також ще двох дітей. Визнає, що має заборгованість перед позивачем, оскільки користувався кредитною каротою. На запитання суду відповів, що коштами користувався виключно в межах кредитного ліміту, понад кредитний ліміт коштів не знімав, чому заборгованість у виписці перевищує кредитний ліміт точно не знає. Просив розстрочити йому заборгованість приблизно на 8 місяців.

Суд встановив:

Відповідно до заяви відповідача від 05.07.2014, яка підписана сторонами, відповідач ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом, що: він згідний з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank. ua. У даній заяві не зазначено тип карти, яка була оформлена відповідачу та кредитний ліміт.

06.07.2022 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту, який містить умови кредитування.

Згідно з випискою за договором від 05.07.2014 б/н у відповідача виникла заборгованість починаючи з 25.07.2022. Судом встановлено, що відповідач здійснював зняття готівки та розрахунок картою в межах кредитного ліміту, а також частково вносив кошти на картковий рахунок для погашення заборгованості.

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача: 05.07.2014 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 700,00 гривень; з 05.06.2015 - 500,00 гривень; з 12.08.2015 - 50,00 гривень; з 16.09.2015 - 10,00 гривень; з 13.10.2015 - 0,00 гривень, з 17.04.2019 - 300,00 гривень, з 18.04.2019 - 1000,00 гривень, з 15.07.2019 - 0,00 гривень; з 05.04.2021- 6000,00 гривень; з 29.10.2021- 10000,00 гривень; з 15.12.2021- 25000,00 гривень; з 04.04.2023 - 0,00 гривень.

З моменту укладення договору відповідачу видано шість кредитних карток, строк дії останньої до березня 2024 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитної картки відповідачу.

Відповідно до остаточного розрахунку заборгованості за договором від 05.07.2014 № б/н, станом на 23.08.2023 заборгованість відповідача становить 30181,54 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25178,73 гривень та заборгованості за простроченими відсотками 5002,81 гривень.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом.

Судом встановлено, що заборгованість, яка є предметом даного спору виникла у відповідача починаючи з 25.07.2022. З 15.12.2021 позивач збільшив відповідачу кредитний ліміт до 25000,00 гривень. На виконання умов договору, визначених у заяві від 05.07.2014 позивач повідомив про збільшення кредитного ліміту відповідача, оскільки відповідач здійснював зняття готівки з кредитної карти та витрачав на покупки в межах встановленого йому кредитного ліміту, що підтверджується поясненнями самого відповідача, а також випискою за договором від 05.07.2014 б/н. Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача з 04.04.2023 кредитний ліміт скасували. Однак розмір заборгованості відповідачач позивач продовжував збільшувати.

Судом встановлено, що підписана відповідачем анкета-заява, довідка про умови кредитування, яка містить тарифи банку, та паспорт споживчого кредиту, виписка по картковому рахунку та довідки про зміну кредитного ліміту та видану відповідачу кредитну картку, є належними, допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин.

Відповідно до ст.1054 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач стверджує, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 30181,54 гривень.

Судом встановленого, що максимальний розмір кредитного ліміту, який було встановлено відповідачу це 25000,00 гривень. Це підтверджуєтсья довідкою про зміну умов кредитування.

У п.2.1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг: після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт.

Відповідач зазначив, що він знав про збільшення кредитного ліміту і використовував кредитні кошти.

Відповідно до п.2.1.1.3.3. Умов та правил надання банківських послуг: клієнт доручає банку списувати з карткового рахунку суми коштів у розмірі вартості послуг, визначиних тарифами банку у разі настання терміну платежу. Суд встановив, що в Умовах та правилах надання банківських послуг не визначено, що у випадку нарахування відсотків, комісій чи інших платежів та невнесенні клієнтом коштів на їх погашення, банк здійснює списання таких коштів понад встановлений кредитний ліміт.

Крім цього, відповідач також зазначив, що використання карти мало здійснюватися тільки у межах кредитного ліміту. А судом встановлено, що найвищий розмір кредитного ліміту становив 25000,00 гривень.

За таких обставин суд також враховує, що Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу для ознайомлення з ним, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше з урахуванням конкретно наданої послуги. Такого висновку дійшов і Верховний суд у складі Великої палати 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Слід зазначити, що використання кредитних коштів у межах суми кредитного ліміту є передбачуваним для споживача, якому було роз`яснено умови кредитування. Однак безлімітне списання коштів банком на погашення вартості своїх послуг, понад розмір кредитного ліміту не відповідає основним засадам цивільного законодавства, оскільки пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, при отриманні кредиту не може передбачити такі дії банку.

Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 25000,00 гривень, яка відповідає розміру кредитного ліміту, який був встановлений позивачем відповідачу і фактично отриманий відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Як зазначив відповідач, на його утриманні є батько, який є особою з інвалідністю ІІ групи, а також троє дітей. Зазначені обставини підтверджені документально та перешкоджають відповідачу погашати заборгованість, оскільки сума заборгованості за кредитом є значною.

Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне розстрочити відповідачу виконання рішення строком на 8 місяців зі сплатою кожного місяця - по 3125,00 гривень.

Щодо стягнення судових витрат.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 26.09.2023 № BOJ66В3V4A.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованості за кредитним договором.

На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України розстрочити виконання рішення суду на 8 місяців з погашенням рівними платежами заборгованості за кредитним договором, а саме:

- у грудні 2023 року - 3125,00 гривень;

- у січні 2024 року - 3125,00 гривень;

- у лютому 2024 року - 3125,00 гривень;

- у березні 2024 року - 3125,00 гривень;

- у квітні 2024 року - 3125,00 гривень;

- у травні 2024 року - 3125,00 гривень;

- у червні 2024 року - 3125,00 гривень;

- у липні 2024 року - 3125,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 10.11.2023.

Суддя Матолич В.В.