Провадження № 2-о/161/410/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

заінтересованої особи ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою.

Заяву обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.10.2004, станом на день подачі заяви про видачу обмежувального припису, в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває позовна заява про розірвання шлюбу між ними. У шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 .

Зазначає, що в шлюбі з ОСОБА_1 зазнає постійного фізичного, психологічного та сексуального насильства. Прояви агресії та побої, які застосовується до неї та дітей, змушують її жити в постійному страху. З моменту укладення шлюбу вона позбавлена права на свою думку та її вираження, а у випадку супротиву зазнавала побоїв. Протиправних дій щодо себе зазнавали також діти.

Про факти фізичного та психологічного насильства вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, а після того як ОСОБА_1 зламав їй ребро, забрала дітей та втікла. Хвилюючись за своє життя та життя дітей, вона і досі перебуває у місці, яке вважає для себе безпечним та не бажає повідомляти чоловікові.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд, видати стосовно ОСОБА_1 обмежувальний припис, яким встановити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обов`язки:

-заборонити ОСОБА_1 наближатися на відстань менше як 300 м. до місця проживання чи перебування ОСОБА_3 та неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 та неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вони за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними.

Ухвалою судді від 31.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися шляхом надсилання судової повістки та SMS-повідомлення. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заявника та її представника.

В судовому засіданні заінтересована особа та його представник, заперечили щодо задоволення поданої заяви. ОСОБА_1 суду пояснив, що з червня цього року його дружина та діти не проживають у будинку, де вони знаходяться йому не відомо, з дітьми він не бачиться та не спілкується. Конфлікти між ним та ОСОБА_3 не підпадають під ознаки сімейного насилля, а є лише дрібними побутовими непорозуміннями.

Заслухавши пояснення заінтересованої особи та його представника, допитаної в якості свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю заявника, дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2014, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.10.2023 було розірвано.

У вказаному шлюбі в них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 (а.с.05, 06).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

З урахуванням змісту вищевказаних норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18).

Звертаючись до суду з заявою про видачу обмежувального припису, ОСОБА_3 з метою підтвердження факту систематичного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства надала суду копію відповіді з Луцького РУП ГУНП у Волинській області, копію заяви ОСОБА_3 від 02.06.2023, письмові пояснення ОСОБА_3 від 02.06.2023, копію довідки від 19.06.2023, відповідь на адвокатський запит від 25.07.2023 № 205аз/50/01-2023 та копію рентгену грудної клітки, а також переписку з мобільного додатку «Вайбер».

Надаючи правову оцінку наданих доказів, суд враховує, що відповідно до відповіді з Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 3/2650/50/04-23 від 17.06.2023 в ІКС ІПНП Луцького РУП ГУНП у Волинській області за № 16438 від 02.03.2023 зареєстрована заява ОСОБА_8 від 02.06.2023 в якій остання просить притягнути її чоловіка ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним домашнього насилля. 13.06.2023 з ОСОБА_1 проведена профілактична бесіда виховного характеру про недопустимість вчинення будь-яких протиправних дій щодо ОСОБА_3 та членів сім`ї. За результатами перевірки прийнято рішення обмежитись вжитими заходами, а розгляд матеріалів припинено на підставі ст.15 Закону України «Про звернення громадян».

З аналізу наведеного випливає, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

Щодо наданої суду копії рентгену грудної клітки, то суд її до уваги не приймає, оскільки з наданої копії неможливо встановити кому вона належить та коли її виготовлено. Також, суд не приймає в якості належного та допустимого доказу переписку з мобільного додатку «Вайбер», з наданої переписки неможливо встановити між ким вона відбувалася та в який проміжок часу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_3 суду пояснила, що їй невідомо де зараз перебуває її донька та онуки, про вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 їй нічого не відомо, дочка їй про це не повідомляла.

Таким чином, із встановлених у справі обставин та наданих суду доказів, вбачається відсутність факту систематичного вчинення домашнього насильства з боку ОСОБА_1 , а звернення заявниці до поліції не підтверджує факт вчинення насильства заінтересованою особою щодо заявниці, що є необхідною умовою для застосування до особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені спеціальним законом (постанови ВС від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19 (провадження № 61-9144св20) та № 361/1110/20 (провадження № 61-10458св20).

Інших доказів, які б свідчили, про наявність обґрунтованих ризиків вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, ч.3 ст.12, ст.ст. 76, 81, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заявник: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Заінтересована особа: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта