ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Харків

справа № 639/233/23

провадження № 22-ц/818/1469/23

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Пилипчук Н.П. Маміна О.В.

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року постановлену у складі судді Рубіжного С.О.,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, що мала місце 06 березня 2022 року о 13 год. 35 хв. в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 516 100 грн., та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн та понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

16 травня 2023 року ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 звернувся з клопотання про призначення пожежно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: Яка причина пожежжі, що сталася 06.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 ?

Клопотання обґрунтовано тим, що позиція позивача і відповідача щодо причини виникнення пожежі розходиться, оскільки акт про пожежу від 06.03.2022 складений лише зі слів ОСОБА_1 .. Встановити обставини пожежі самостійно, без залучення спеціаліста у галузі технічних знань не можливо.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.06.2023 клопотання ОСОБА_4 , який діяв в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової пожежно-технічної експертизи задоволено.

Призначено по справі судову пожежно-технічну експертизу. На вирішення судової експертизи поставлено наступні питання: - Де був осередок пожежі (місце виникнення початкового горіння) за адресою: АДРЕСА_1 ? - Яка причина виникнення пожежі за адресою: АДРЕСА_1 ?

Проведення судової експертизи доручено судовим експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса». Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала мотивована тим, що враховуючи предмет позову, що для вирішення питань, які ставить у своєму клопотанні представник відповідача потрібні спеціальні знання.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 недотримався процесуальної форми для звернення в суд та без поважних причин пропустив строк звернення з клопотанням про призначення експертизи. Адже відповідно до вимог закону клопотання про призначення експертизи має подаватися відповідачем в порядку та строки встановлені для подання доказів, тобто разом з поданням відзиву на позовну заяву. При цьому питання про поновлення строку звернення з клопотанням про призначення експертизи представник відповідачем не порушувалося. Крім цього, проведення експертизи є одним із видів забезпечення доказів у справі , а тому за подачу даного клопотання заявник мав сплатити судовий збір чого не було зроблено. Також апелянт зазначив, що в матеріалах справи достатньо інших доказів на підставі, яких можна було встановити обставини зазначені в питанні поставлені експерту в ухвалі.

Відзиву на апеляційну скаргу не недходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи в січні 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі що трапилася 06 березня 2022 року о 13 год. 35 хв. у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

16 травня 2023 року на адресу суду представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Гробець Р.М. подано клопотання про призначення пожежно-технічної експертизи, на вирішення якої представник просив поставити питання: Яка причина пожежжі, що сталася 06.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 ?

Клопотання обґрунтовано тим, що думки позивача і відповідача щодо причини виникнення пожежі розходяться, встановити обставини пожежі самостійно не можливо, а акт про пожежу від 06.03.2022 складений лише зі слів ОСОБА_1 , у правдивості яких у сторони відповідача наявні сумніви.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду про обґрунтованість заявленого клопотання, оскільки для вирішення питань, які ставить у своєму клопотанні представник відповідача необхідні спеціальні знання,:

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3).

Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 3, 4 частини 5).

Передбачене статтями 12, 13, 49, 81 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Відповідно до частини першої, другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою статті 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Положенням пункту 8 частини першої статті 197 ЦПК України встановлено, що питання про призначення експертизи вирішується в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Системний аналіз вищезазначених норм вказує на те, що право на звернення з клопотанням про призначення експертизи втрачається із постановленням судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Тому доводи апеляційної скарги про порушення строків подання клопотання про призначення експертизи не відповідають дійсності, адже дане клопотання було подано в підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, надаючи оцінку доводами скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства в частині призначення експертизи не на стадії підготовчого засідання, , колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм процесуального права, виконавши вимоги приписів статті 12 ЦПК України щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки з`ясування причин пожежі та його осередку має істотне значення для правильного вирішення дійсної справи та потребує спеціальних знань, колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи.

Щодо доводів апелянта, з приводу не сплати судового збору за подачу експертизи, колегія судді зазначає, що згідно п. 8 ППВССУ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» сплата судового збору у випадку, передбаченому підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, за подання до суду заяви про забезпечення доказів здійснюється лише за умови, що така заява розглядається у процесуальному порядку, визначеному статтею 135 ЦПК, а не за подання клопотань про витребування доказів (виклик до суду свідків, призначення експертизи, витребування письмових чи речових доказів тощо), які розглядаються відповідно до статті 130 ЦПК у попередньому судовому засіданні чи статті 168 ЦПК у судовому засіданні.

З цього можна дійти висновку, що за подання клопотання про витребування доказів, а також заяви про виклик свідка, призначення експертизи, огляд речових доказів за їх місцем знаходження, якщо ці процесуальні дії не здійснюються як захід забезпечення доказів, судовий збір не повинен сплачуватися.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого суду, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали немає.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року залишити без змін..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2023 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук