РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.03.2018 року було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

З часу призначення аліментів суттєво збільшився рівень інфляції, потреби дитини і, відповідно, витрати на дитину зросли. Раніше визначений судом розмір аліментів є незначним, цих коштів не вистачає для забезпечення нормального існування дитини.

Крім того, з 2020 року позивач є інвалідом 2 групи і не може працювати, отримує соціальну пенсію, що є ознаками погіршення стану здоров`я отримувача аліментів та її матеріального стану.

Таким чином, позивач не працює, її дохід складається з пенсії по інвалідності, інших доходів вона не має, вказаних коштів не вистачає на забезпечення дитини всім необхідним. При цьому, рекомендований мінімальний розмір аліментів становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач є здоровим працездатним, інших осіб на своєму утриманні не має, має реальну можливість працювати та сплачувати аліменти.

З урахуванням вищевикладеного, представник позивача просив суд змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 березня 2018 року по справі № 154/496/18, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач, повідомлений про дату, час та місце слухання справи у визначеному законодавством порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.

Згідно ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

Процесуальні дії суду під час судового розгляду:

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 вересня 2023 рокуу вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області по справі № 154/496/18 від 16.03.2018 року було задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Головне Любомльського району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.Рішення суду набрало законної сили 17 квітня 2018 року

З пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.01.2020 року, довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 049981, трудової книжки серії НОМЕР_2 , вбачається, що позивач не працює, є інвалідом другої групи, має протипоказання до роботи з фізичними перевантаженнями, токсичними речовинами.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У силу ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд бере до уваги, що 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 3 листопада 2022 року № 2710-IX визначено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на розмір визначеного законодавством України прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку, що зміна способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін з 1000 грн на дитину до 1/4 частки заробітку (доходу) платник аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, відповідає інтересам дитини, а тому позов представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 7-13, 263, 265, 273, 280, 430 ч.1 ЦПК України, ст. 150, 181-183 СК України, враховуючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Жука Юрія Богдановича, подану в інтересах ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) про зміну способу стягнення аліментів задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області № 154/496/18 від 16 березня 2018 року, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття,на 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК