Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/834/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.11.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Маташнюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований в с.Богданівка Доманівського району Миколаївської області, укладений між ОСОБА_1 та правлінням колгоспу «Імені Леніна» та визнання за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 23 грудня 1901 року між позивачем, як працівником колгоспу «Імені леніна» та ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності від колгоспу «Імені леніна», укладено договір купівлі і продажу житлового будинку, яки й розташований в с. Богданівка Доманівського району Миколаївської області. Договір посвідчений секретарем Виконавчого комітету сільської ради народних депутатів Доманівського району Бесараб Н.П. 23.12.1991 року та зареєстрований за № 454. В будинку позивач проживав та був зареєстрований з 22 серпня 1991 року.

Для здійснення виплати в кредит та на виконання пункту 2 Договору, 16 січня 1992 року, між позивачем, як працівником та особою, що представляє колгосп «Імені Леніна» ОСОБА_3 укладено типовий договір про купівлю-продаж жилого дому садибного типу з надвірними спорудами яким визначено, що господарство продає, а працівник купує жилий дім з надвірними спорудами, житловою площею 70.06 кв.м., в с. Богданівка і розташований на присадибній земельній ділянці, розміром 0.25 га та балансова (остаточна) вартість будинку, що продається складає 20280 карбованців.

На виконання умов договору купівлі і продажу від 23 грудня 1991р.. позивачем було здійснено оплату за придбаний будинок з надвірними спорудами в касу колгоспу «Імені Леніна» в сумі 4000 карбованців та 6508 карбованців 40 копійок.

Отже, позивачем були виконані умови договору в повному обсязі і до теперішнього часу позивач користуємося цим будинком.

З метою внесення відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про внесення відомостей до Державного реєстру, але отримав рішення державного реєстратора в якому позивачеві

відмовлено в реєстрації права власності на будинок, з підстав, що наданий договір оформлений з порушенням вимог законодавства - не містить печатки, яка є обов`язковою під час його посвідчення.

Додатково державним реєстратором звернуто увагу на ту обставину, що у копії вказаного договору відсутня інформація про результати проведення технічної інвентаризації об`єкту нерухомою майна в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва та відсутня інформація про загальну та житлову площу будинку, яка також не падає змоги провести державну реєстрацію права власності.

19.07.2023 року в позивач отримав листа з Прибузької сільської ради, в якому зазначено, що надати інформацію про правонаступників колгоспу «Імені Леніна» неможливо, тому що дана інформація в архівах сільської ради відсутня, а також надано належним чином завірену копію договору купівлі - продажу від 23.12.1991 року, в якій міститься печатка виконавчого комітету Богданівської сільської Ради народних депутатів Доманівського район, та витяг з журналу реєстрації нотаріальних дій виконавчого коміте Богданівської сільської Ради народних депутатів, з якого вбачається, що дійсно спірний договір зареєстрований в книзі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Богданівської сільської Ради народних депутатів Доманівського району за 1991 рік за №454.

Рішенням Виконавчого комітету Прибузької сільської ради Вознесснського району Миколаївської області від 14 червня 2023 року № 4 «Про упорядкування адреси по Прибузькій сільській раді» вирішено вважати дійсною адресу житлового будинку по Прибузькій сільській раді Миколаївської області зокрема ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Довідкою Прибузької сільської ради Вознесснського району Миколаївської області від 03.07.2023р. за № 567-1 встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на підставі Договору купівлі і продажу від 23 грудня 1991 року, посвідченого та зареєстрованого у Богданівській сільській раді (відповідно до рішення № 1 від 03.10.2017 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Богданівська сільська рада входить до складу Прибузької ОТІ ) за № 454 належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На сьогоднішній день поставити печатку виконавчого комітету Богданівської сільської ради народних депутатів Доманівського району у спірному договорі неможливо оскільки Богданівська сільська рада Доманівського району та її виконавчий комітет як юридична особа, припинені. Відповідно до рішення від 03.10.2017 року № 1 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Богданівська сільська рада Доманівського району входить до складу Прибузької об`єднаної територіальної громади.

Дані обставини змушують позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повному обсязі та просив їх задовільнити.

Відповідач у підготовче засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача не заперечвала щодо задоволення позовних вимог.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Так, із матеріалів справи встановлено, що 23 грудня 1901 року між ОСОБА_1 , як працівником колгоспу «Імені леніна» та ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності від колгоспу «Імені Леніна», укладено договір купівлі і продажу

житлового будинку, яки й розташований в с. Богданівка Доманівського району

Миколаївської області. Договір посвідчений секретарем Виконавчого комітету сільської ради народних депутатів Доманівського району Бесараб Н.П. 23.12.1991 року та зареєстрований за № 454, що підтверджується копією договору.

Пунктом 2 відповідно до договору продаж житлового будинку вчинено за 10140 карбованців, які ОСОБА_1 сплатив повністю (виплата в кредит) та 23.12.1991 року ОСОБА_1 було сплачено державне мито в касу колгоспу в розмірі 1014 карбованців, що підтверджується копією квитанції №117920 від 23.12.1991 р.. Для здійснення виплати в кредит та на виконання пункту 2 Договору, 16 січня 1992 року, між ОСОБА_1 , як працівником та особою, що представляє колгосп «Імені Леніна» ОСОБА_3 укладено типовий договір про купівлю-продаж жилого дому садибного типу з надвірними спорудами на умовах, передбаченими Постановою Ради Міністрів ссср від 01 липня 1983 року № 593, пунктом якого визначено, що господарство продає, а працівник купує жилий дім з надвірними спорудами, житловою площею 70.06 кв.м., який складається з трьох кімнат в с. Богданівка і розташований на присадибній земельній ділянці, розміром 0.25 га та балансова (остаточна) вартість будинку, що продається складає 20280 карбованців.

Пунктом 2 Договору визначено, що купівля - продажу жилого дому здійснюється на наступних умовах: працівником сплачується 50% балансової (остаточної) вартості жилого дому, що складає 10140 карбованців. Виплата вказаної суми відбувається протягом п`яти років щомісячно в розмірі не менше 1/12 від суми головного платежу, вказаною в зобов`язанні, починаючи з місяця, наступного після реєстрації договору купівлі-продажу жилого дому.

На виконання умов договору купівлі і продажу від 23 грудня 1991р. позивачем було здійснено оплату за придбаний будинок з надвірними спорудами в касу колгоспу «Імені леніна» в сумі 4000 карбованців, що підтверджується касовим ордером № 56 від 20.01.1992 року, та 6508 карбованців 40 копійок, що підтверджується касовим ордером №307 від 13.07.1992 року.

З метою внесення відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора з заявою про внесення відомостей до Державного реєстру, але отримав Рішення державного реєстратора від 27.07.2023 р. № 68633135 в якому позивачеві відмовлено в реєстрації права власності на будинок, з підстав, що наданий договір оформлений з порушенням вимог законодавства - не містить печатки, яка є обов`язковою під час його посвідчення.

Додатково державним реєстратором звернуто увагу на ту обставину, що у копії вказаного договору відсутня інформація про результати проведення технічної інвентаризації об`єкту нерухомою майна в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва та відсутня інформація про загальну та житлову площу будинку, яка також не падає змоги провести державну реєстрацію права власності.

З метою перевірки наявності печатки в примірнику, який зберігається в Прибузькій сільській раді, було направлено запит щодо надання завіреної належним чином копії договору купівлі і продажу від 23.12.1991 року та копію запису із журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Богданівської сільської Ради народних депутатів Доманівського району про посвідчення договору купівлі і продажу від 23.12.1991 року.

19.07.2023 року в реагування на запит було отримано лист № 14-1, в якому зазначено, що надати інформацію про правонаступників колгоспу «Імені леніна» неможливо, тому що дана інформація в архівах сільської ради відсутня, а також надано належним чином завірену копію договору купівлі - продажу від 23.12.1991 року, в якій міститься печатка виконавчого комітету Богданівської сільської Ради народних депутатів Доманівського район, та витяг з журналу реєстрації нотаріальних дій виконавчого коміте Богданівської сільської Ради народних депутатів, з якого вбачається, що дійсно спірний договір зареєстрований в книзі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Богданівської сільської Ради народних депутатів Доманівського району за 1991 рік за №454.

Рішенням Виконавчого комітету Прибузької сільської ради Вознесснського району

Миколаївської області від 14 червня 2023 року № 4 «Про упорядкування адреси по Прибузькій сільській раді» вирішено вважати дійсною адресу житлового будинку по Прибузькій сільській раді Миколаївської області зокрема ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Довідкою Прибузької сільської ради Вознесснського району Миколаївської області від 03.07.2023р. за № 567-1 встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на підставі Договору купівлі і продажу від 23 грудня 1991 року, посвідченого та зареєстрованого у Богданівській сільській раді ( відповідно до рішення № 1 від 03.10.2017 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Богданівська сільська рада входить до складу Прибузької ОТІ ) за № 454 належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На сьогоднішній день поставити печатку виконавчого комітету Богданівської сільської ради народних депутатів Доманівського району у спірному договорі неможливо оскільки Богданівська сільська Рада Доманівського району та її виконавчий комітет як юридична особа, припинені. Відповідно до рішення від 03.10.2017 року № 1 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Богданівська сільська Рада Доманівського району входить до складу Прибузької об`єднаної територіальної громади.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до п. 1 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3. статті 321 Цивільного кодексу ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Враховуючи, що спірний Договір укладено 23.12.1991 року, то застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно з ч.1 ст.128 Цивільного кодексу УРСР 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.

Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР 1963 року визначено, що договір купівлі продажу жилого будинку пі діл я гає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

У зв`язку з цим договір купівлі і продажу жилого дому садибного тину з надвірними спорудами від 23.12.1991 року, посвідчений секретарем Виконавчого комітету сільської ради народних депутатів Доманівського району Бесараб Н.П. від 23.12.1991 року та зареєстрований Богданівською селищною радою за № 454 вважаю укладеним відповідно до вимог діючого на той час законодавства та дійсним.

Суд встановив, що на час укладення угоди діяли норми ЦК України (в редакції 1963 року), а тому, суд вважає можливим при розгляді справи застосувати цей Кодекс, оскільки, згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакціїї 2003 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності - з 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Позивач ствердив, що зі свого боку повністю виконав умови договору купівлі-продажу, але так як угода нотаріально не посвідчена, то це позбавляє його права розпорядитися фактично належним йому будинком.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності насувається па підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочипів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. При цьому також враховується, що виникнення права власності на будинки, споруди інше нерухоме майно, не залежало від державної реєстрації, до часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в редакції, що діє із 2004 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», діючого з 2004 року.

За правилами частин 1 і 4 статті 182 Цивільного кодексу України, в редакції, що діяла із 2004 року, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав. їх виникнення, перехід, і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1). Порядок проведення державної реєстрації прав па нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4).

За правилами частими 4 статті 334 Цивільного кодексу України, діючої із 01 січня 2004 року, із змінами внесеними Законом України № 1878-VI від 11 лютого 2010 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній з часу його прийняття з 2004 року, передбачалося, що речові права на нерухоме майно. їх обмеження та правочини щодо нерухомою майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом (частина 1). Цією ж статтею 3-Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але в редакції чинній із 01 січня 2013 року, передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав (ч. 1). Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 3).

На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5. з урахуванням положень ч. 1 та ст.. 15 та ст. 392 І Цивільного кодексу редакції від 2003 року, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд, враховуючи викладене, вважає, що позивач позбавлений можливості в майбутньому відчужити належний йому будинок з господарськими будівлями по наступним причинам: відповідно до статті 277 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час укладення договору) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Отже, так як факт купівлі-продажу житлового будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить умов, які б суперечили законодавству, чинному на момент його укладення, на даний час спірне нерухоме майно відсутнє на балансі у відповідача по справі, який в свою чергу не заперечує проти задоволення позову, суд

дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання такого договору дійсним з подальшим визнанням за позивачем права власності на нього.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі і продажу жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований в с.Богданівка Доманівського району Миколаївської області, укладений між ОСОБА_1 та правлінням колгоспу «Імені Леніна» посвідчений секретарем Виконавчого комітету сільської ради народних депутатів Доманівського району Бесараб Н.П. від 23.12.1991 року та зареєстрований в книзі для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Богданівської сільської Ради народних депутатів Доманівського району та 1991 рік та № 454.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя : О. В. Кривенко