КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/4623/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Кривошея Олександра Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2», третя особа: ОСОБА_2 , про прострочення виконання зобов`язань та стягнення пені, -

встановив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про прострочення виконання зобов`язань та стягнення пені.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31 грудня 2017 року між позивачкою та відповідачем укладено договір №56/ЛУ26 купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах визначених договором.

Вказує, що згідно пункту 3.3 договору, вказана в пункті 3.1 договору ціна майнових прав (19 265,49 доларів США, що еквівалентно 491 270,00 гривень) сплачується покупцем по 01 січня 2018 року.

Згідно пункту 2.4 договору майнових прав орієнтовним строком прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію є 31 грудня 2018 року.

Вказує, що ТОВ «Петрівський квартал 2» свої зобов`язання не виконало, оскільки об`єкт будівництва на день звернення до суду не був введений в експлуатацію.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ТОВ "Петрівський квартал 2" на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 179 313,55 гривень. Стягнути судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 02 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Кривошей О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Звертає увагу на помилковість застосування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 757/39364/15-ц, оскільки у цій справі йде мова про стягнення пені за несвоєчасне повідомлення про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, тобто різні фактичні обставини й доведення позовних вимог.

Вказує, що судом першої інстанції не було перевірено доводів позивачки щодо недотримання відповідачем строків прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (31 грудня 2018 року + 3 місяці).

При цьому, відповідач отримав від позивачки всі суми за спірним договором, які є повною оплатою майнових прав, а квартиру так і не передав.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, від 08 червня 2016 року у справі № 6-330цс16.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Копія апеляційної скарги з додатками повернулась на адресу Київського апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Поштове відправлення направлялось за адресою місцезнаходження юридичної особи, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що термін прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію в Договорі купівлі-продажу майнових прав на квартиру конкретною датою не визначений, замість цього вказана орієнтовна дата, а також те, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не належить до цивільно-правових відносин, склад цивільно-правового порушення відсутній.

Суд вказав, що це виключає можливість застосувати до відповідача цивільно-правову відповідальність у вигляді стягнення неустойки (пені).

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що 31 грудня 2017 року між ТОВ "Петрівський квартал 2" 9 продавець) та ОСОБА_1 ( покупець) укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.13-18).

Згідно пункту 1.1. Договору та у відповідності до пункту 1 статті 6, статті 656 ЦК України продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах визначених цим Договором.

Згідно пункту 1.3 предметом договору є майнові права на квартиру, які після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію реалізуються шляхом реєстрації Покупцем права власності в установленому законом порядку.

Відповідно до пункту 1.4 договору факт повної оплати Покупцем ціни майнових прав на квартиру буде підтверджуватися наданням Довідки згідно з п.5.2.4 цього Договору.

Згідно пункту 2.4 укладеного договору орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації - 31 грудня 2018 року. Продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації об`єкта будівництва на строк до трьох місяців, і це не буде вважатися порушенням умов цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна майнових прав на квартиру на момент підписання цього договору становить 491 270 грн, в тому числі ПДВ 81 878,33 грн, що еквівалентно 19 265,49 доларів 49 центів США.

Згідно пункту 5.2.1 продавець зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виконувати свої зобов`язання за цим договором.

Здійснювати нагляд за будівництвом Об`єкта будівництва та готовності його до експлуатації (пункт 5.2.2).

Відповідно до пункту 6.2. договору у разі недотримання орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку готовності об`єкт будівництва до експлуатації (пункт 2.4 Договору), продавець сплачує пеню покупцю у розмірі 0.1 % від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва до експлуатації, пеня не нараховується та не сплачується».

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення пені, позивачка вказує на те, що відповідач порушив умови договору, зокрема, щодо строків здачі об`єкту в експлуатацію.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Із змісту пункту 2.4 укладеного договору убачається, що сторони під час укладання договору не погодили конкретну дату готовності об`єкту будівництва до експлуатації, проте вказали, що орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва до експлуатації - 31 грудня 2018 року. Також сторони погодили, що продавець має право в односторонньому порядку змінити строк будівництва, а також в односторонньому порядку змінити термін готовності до експлуатації Об`єкта будівництва на строк до трьох місяців.

Окрім цього, згідно пункту 6.2 договору сторони погодили, що у разі не дотримання орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва до експлуатації, продавець сплачує пеню покупцю у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення. За перші три місяці періоду прострочення від орієнтованого строку готовності об`єкта будівництва до експлуатації, пеня не нараховується та не сплачується.

Аналіз наведених даних дозоляє зробити висновок, що сторони хоча конкретно не визначили конкретну дату готовності об`єкта будівництва, проте вказали що орієнтовна дата готовності - 31 грудня 2018 рік (+3 місяці), при цьому, для нарахування пені сторони визначили початкову дату орієнтовний строк готовності об`єкта будівництва плюс три місяці.

За таких обставин, колегія суддів уважає доводи апеляційної обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції таким, що не ґрунтується на умовах укладеного між сторонами договору.

При цьому, суд визнає слушними доводи апеляційної скарги в частині помилкового посилання суду першої інстанції на правові висновки, викладені у постанові №757/39364/15-ц , з огляду на те, що у вказаній справі установлені інші обставини та умови договору.

У справі, що переглядається апеляційним судом, сторони договору погодили, що у разі порушення не дотримання орієнтованого строку готовності об`єкта будівництва понад три місяці від орієнтовного строку готовності об`єкта будівництва до експлуатації, продавець сплачує пеню покупцю у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожен день прострочення.

Установивши, що відповідачем порушено строки готовності об`єкта будівництва до експлуатації, колегія суддів уважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов`язання за період з 30 березня 2022 року по 30 березня 2023 року.

Згідно розрахунку, наданого позивачкою розмір пені за вказаний період становить 179 313,55 гривень, що підлягає стягненню з відповідача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідач, будучи обізнаним про наявність справи у провадженні суду, що підтверджується даними зворотних повідомлень, не скористався своїм процесуальним правом для надання відзиву на позов та не надав своїх заперечень щодо предмету позову (а.с. 38,42).

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Установлено, що 23 березня 2023 року ОСОБА_1 та АБ "Кривошей і партнери" укладеного договір про надання правничої (правової) допомоги, предметом якого є надання клієнту правничої (правової) допомоги з питань захисту інтересів клієнта. В порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно пункту 4.1 вартість послуг по даному договору може визначатись цим договором та/або протоколом погодження договірної ціни. Протокол погодження договірної ціни, у разі його підписання, складає невід`ємну частину договору та являється додатком №1 до даного договору (а.с.26-28).

23 березня 2023 року ОСОБА_1 та АБ "Кривошей і партнери" підписано протокол погодження договірної ціни, відповідно до якого вартість послуг за даним договором, а саме:

- юридичне консультування - 2000,00 гривень;

- підготовка проекту позову про позбавлення батьківських прав - 18 000,00 гривень;

- підготовка заперечень - 5000,00 гривень;

- підготовка інших процесуальних документів (заяви, клопотання, письмові пояснення) та інших листів - від 1000,00 гривень;

- представництво інтересів в суді першої інстанції - 2500,00 за одне призначене судове засідання;

- гонорар успіху - 20 000,00 гривень;

- підготовка адвокатського запиту - 2000,00 гривень;

- підготовка проекту апеляційної скарги - 20 000,00 гривень;

- представництво інтересів в суді апеляційної інстанції - 3000,00 гривень за одне призначене судове засідання;

- підготовка проекту касаційної скарги - 20 000,00 гривень;

- представництво інтересів в суді касаційної інстанції - 4000,00 гривень за одне призначене судове засідання;

- оформлення та відправка поштової кореспонденції в інтересах клієнта - 200 за 1 лист+компенсація витрат УППЗ "Укрпошта" (а.с. 29).

23 березня 2023 року АБ "Кривошей і партнери" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 23 березня 2023 року згідно якої сторони погодили, що в разі якщо буде досягнуто мету представництва (судом буде прийнято рішення про задоволення/часткове задоволення позовних вимог Клієнта) клієнт додатково сплачує адвокатському бюро гонорар в розмірі 20 000,00 гривень (а.с.30).

Згідно даних звіту про надані послуги загальна кількість годин, витрачених адвокатом, складає 11 годин, загальна вартість 20 000,00 гривень (а.с.31).

30 березня 2023 року ОСОБА_1 та АБ "Кривошей і партнери" підписано акт приймання-передачі наданих послуг про те, що адвокатське бюро надало такі послуги (а.с. 32):

- юридичне консультування (спілкування з клієнтом та визначення проблемного питання, аналіз документів, наданих клієнтом, надання остаточного правового висновку) - 2000,00 гривень;

- підготовка проекту позовної заяви про прострочення виконання зобов`язання та стягнення пені - 18 000,00 гривень.

Згідно даних квитанції до прибуткового касового ордеру №30/03 від 30 березня 2023 року АБ "Кривошей і партнери" прийнято від ОСОБА_1 20000,00 гривень (а.с. 33).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених судових витрат, позивачкою надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 23 березня 2023 року, протокол погодження договірної ціни, додаткову угоду №1 до договору, звіт на надані послуги, акт приймання-передачі від 30 березня 2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Матеріали справи не містять клопотання ТОВ "Петрівський квартал 2" про зменшення розміру судових витрат.

Ураховуючи те, що матеріалами справи підтверджено понесення позивачкою судових витрат у зв`язку із розглядом справи, колегія суддів робить висновок, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати, пов`язані із надання професійної правничої допомоги у розмірі 20000 гривень.

За звернення до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1793,15 гривень, що підтверджується даними квитанції №160781732 (а.с. 34).

За подачу апеляційної скарги скаржницею сплачено судовий збір у розмірі 2689,74 гривень, що підтверджується даними квитанції №166405525 (а.с.63).

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачкою за звернення до суду.

Згідно статті 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кривошея Олександра Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал 2», третя особа: ОСОБА_2 , про прострочення виконання зобов`язань та стягнення пені задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал 2" на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 179 313,55 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал 2" на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції 1793,15 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал 2" на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, 20000 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівський квартал 2" на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 2689,74 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова