печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/23764/20-ц (пров. 4-с-201/23)

учасники справи:

скаржник (стягувач): ОСОБА_1

боржник: Акціонерне товариство "Українська залізниця"

суб`єкт оскарження: Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № 71909142 по справі № 757/23764/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості із заробітної плати, -

представник скаржника (стягувача) - адвокат Корсун Ю. Ю.

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, у якій просить визнати неправомірними дії Печерського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо зупинення виконавчого провадження ВП №71909142, поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Печерського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчинити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження ВП №71909142, спрямовані на фактичне виконання рішення суду по справі №757/23764/20-ц.

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року у справі №757/23764/20-ц позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 56 526, 20 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 636 352, 64 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати в сумі 14 651,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.04.2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних відмовити. В частині задоволених позовних вимог про стягнення вихідної допомоги при звільненні у розмірі 14 498,75 грн та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 18 681,24 грн рішення суду першої інстанції залишено без змін.

08.02.2023 року Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Постанову Київського апеляційного суду від 14.04.2021 року скасовано. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінено, зменшено його розмір з 636 352,64 грн до 56 526,20 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В подальшому ОСОБА_1 виконавчий лист про примусове виконання рішення суду по справі №757/23764/20-ц, пред`явлено до Печерського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яким 30.05.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №71909142.

Дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП №53314543.

30.05.2023 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві винесено постанову про зупинення ВП №71909142.

Підставою для зупинення виконавчого провадження є положення Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме, п. 10-3, яким встановлено, що «тимчасово, на період до припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти), боржником за якими є Акціонерне товариство «Українська залізниця»».

Вказує, що станом на час звернення до суду із скаргою виконавчою службою не вчиняються дії, які спрямовані на фактичне виконання рішення по справі №757/23764/20-ц.

Вважає, що такі дії (бездіяльність) Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві є протиправними, незаконними та вчиненими з порушенням норм законодавства України, що стало підставою для звернення до суду із вказаною скаргою.

У судовому засіданні представник скаржника (стягувача) - адвокат Корсун Ю. Ю. надав пояснення, скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність стягувача та державного виконавця, оскільки згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника стягувача вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази додані до неї, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 447-451 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року у справі №757/23764/20-ц позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено, стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 56 526, 20 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 636 352, 64 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати в сумі 14 651,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.04.2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2020 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних відмовити. В частині задоволених позовних вимог про стягнення вихідної допомоги при звільненні у розмірі 14 498,75 грн та компенсації за невикористану відпустку у розмірі 18 681,24 грн рішення суду першої інстанції залишено без змін.

08.02.2023 року Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Постанову Київського апеляційного суду від 14.04.2021 року скасовано. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04.12.2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні змінено, зменшено його розмір з 636 352,64 грн до 56 526,20 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В подальшому ОСОБА_1 виконавчий лист про примусове виконання рішення суду по справі №757/23764/20-ц, пред`явлено до Печерського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яким 30.05.2023 року відкрито виконавче провадження ВП №71909142.

Дане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження ЗВП №53314543.

30.05.2023 року Печерським відділом державної виконавчої служби у місті Києві винесено постанову про зупинення ВП №71909142. Підставою для зупинення виконавчого провадження є положення Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме, п. 10-3, яким встановлено, що «тимчасово, на період до припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти), боржником за якими є Акціонерне товариство «Українська залізниця»».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

З аналізу зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Разом з тим, відповідно до п. 10-3 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні:

1) зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та кошти), боржником за якими є акціонерне товариство «Українська залізниця»;

2) підлягають зняттю арешти, накладені до набрання чинності цим Законом на кошти та майно акціонерного товариства «Українська залізниця» у виконавчих провадженнях.

Таким чином, постанова заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л. І. від 30.05.2023 року про зупинення виконавчого провадження ВП №71909142 винесена з дотриманням чинного законодавства України.

Водночас стягувачем перед судом не доведено наявність інших порушень у діях чи бездіяльності державного виконавця, які можуть бути предметом розгляду по суті судом у даній категорії справ.

При цьому, суд наголошує, що у свої скарзі стягувач не оскаржує постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №71909142, а просить суд визнати неправомірними дії Печерського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо зупинення виконавчого провадження ВП №71909142, поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Печерського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчинити виконавчі дії в рамках виконавчого провадження ВП №71909142, спрямовані на фактичне виконання рішення суду по справі №757/23764/20-ц.

Стягувачем не зазначено, які саме дії повинен вчинити державний виконавець, які спрямовані на фактичне виконання рішення суду по справі №757/23764/20-ц, а зміст скарги зводиться до незгоди стягувача із постановою заступника начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л. І. від 30.05.2023 року про зупинення виконавчого провадження ВП №71909142, питання про скасування якої не порушується у поданій скарзі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № 71909142 є необґрунтованими, а тому суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 18, 34, 74, п. 10-3 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 353-355, 447-451, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № 71909142 по справі № 757/23764/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості із заробітної плати - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Повний текст ухвали складено 18.09.2023 року.

Суддя Г.О.Матійчук