ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 278/85/22
провадження № 6/753/533/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДАНЬКО В.В.

за участю

заявника ОСОБА_1 ;

представника заявника ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа 278/85/22 (провадження №2/753/4578/22) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , про стягнення коштів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2022 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , про стягнення коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму коштів у розмірі 748 800 грн., судовий збір у розмірі 7 488 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржила його в апеляційному порядку.

Так, постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2023, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20.12.2022 - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково і стягнуто на його користь із ОСОБА_1 - 374 400 грн. авансу, що еквівалентно 9 000 доларів США.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

04.10.2023 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через загальну канцелярію суду подано заяву про відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023.

Заява обґрунтована тим, що на виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023, Дарницьким районним судом м. Києва 13.06.2023 було видано виконавчий лист №278/85/22. На підставі вказаного виконавчого листа, приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Дідківським А.С. 07.07.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72202406 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 374 400 грн. авансу, що еквівалентно 9 000,00 дол. США. Проте, ОСОБА_1 прохає відстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023, оскільки остання звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму (оренди), а відтак у випадку задоволення її позовних вимог вона буде змушена звернутись до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2022 за нововиявленими обставинами. Окрім того, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що остання є пенсіонеркою, має єдиний дохід у вигляді пенсійних виплат, будь-яких інших доходів або вкладів у банківських установах не має, у зв`язку із чим виконати постанову Київського апеляційного суду від 18.05.2023 змоги не має, а передчасне примусове виконання вказаної постанови у разі реалізації її майна на прилюдних торгах, призведе до незворотних наслідків.

Враховуючи вище викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 прохає суд відстрочити виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023 строком на 3 (три) місяці, а також з метою дотримання балансу інтересів сторін вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1

06.11.2023 через електронну пошту суду від представника ОСОБА_3 - адвоката Войтенка В.В. надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення.

В судове засідання, яке відбулося 09.11.2023, з`явились ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , які подану заяву підтримали та прохали задовольнити в повному обсязі. Окрім того, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 долучено до матеріалів справи копію постанови Житомирського апеляційного суду від 16.10.2023.

Позивач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2022 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , про стягнення коштів - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму коштів у розмірі 748 800 грн., судовий збір у розмірі 7 488 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 12 000 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржила його в апеляційному порядку.

Так, постановою Київського апеляційного суду від 18.05.2023, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20.12.2022 - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково і стягнуто на його користь із ОСОБА_1 - 374 400 грн. авансу, що еквівалентно 9 000 доларів США.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

На виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023, Дарницьким районним судом м. Києва 13.06.2023 було видано виконавчі листи, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Дідківським А.С. 07.07.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72202406 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 374 400 грн. авансу, що еквівалентно 9 000,00 дол. США.

Відповідно до статті 124 Конституції України та статті 18 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі.

За вимогами статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто, при набранні рішенням законної сили таке рішення є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як орган примусового виконання, зобов`язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

За приписами ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Підставою для звернення з заявою про відстрочення виконання судового рішення стало те, що ОСОБА_1 звернулась до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору найму (оренди), а відтак у випадку задоволення її позовних вимог вона буде змушена звернутись до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.12.2022 за нововиявленими обставинами. Окрім того, ОСОБА_1 є пенсіонеркою, має єдиний дохід у вигляді пенсійних виплат, будь-яких інших доходів або вкладів у банківських установах не має, у зв`язку із чим виконати рішення суду для неї є вкрай обтяжливим.

Верховний Суд у постанові від 06 грудня 2019 року у справі № 2а/0570/6531/2011 дійшов висновку, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого відстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Даючи оцінку доводам заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, слід враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення, до уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про наявність перешкод та складності виконання рішення суду. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (стаття 129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а тому при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення суду саме заявник зобов`язаний довести наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, з наданих до заяви доказів, а також з наданих пояснень представника заявниці та самої заявниці не вбачається підстав для відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023, при цьому, посилання останніх на інший позов та розгляд його судом також не є винятковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість відстрочення виконання рішення суду, а тому, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної заяви.

Враховуючи те, що судом відмовлено у відстроченні виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.05.2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.

Дата складення повного тексту ухвали - 14.11.2023.