Справа № 308/3789/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Дегтяренко К.С.

за участю секретаря судового засідання Молдован Д.С

за участі учасників справи:

представника відповідача адвоката Качайло А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

встановив:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 82 154,76 грн. відшкодування витрат в порядку регресу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

В обґрунтування позову зазначає, що 01.07.2017 року приблизно о 20.45 год. ОСОБА_1 керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Volkswagen Colf», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись із смт. Середнє в напрямку с. Чертеж, не врахував дорожню обстановку, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, по якому в цей час рухався технічно справний транспортний засіб марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру транспортного засобу «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та завдано механічних пошкоджень транспортним засобам. Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/7557/17 від 06.09.2017 року ОСОБА_1 був звільнений від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000879 від 02.07.2017 року за ч. 1 ст. 286 КК України у зв"язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.

13.07.2017 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

25.09.2017 року ОСОБА_3 направив позивачу заяву з проханням відшкодувати йому завдану шкоду у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 01.07.2017 року приблизно о 20 год. 45 хв., в якій зазначив що взаєморозрахунків з винуватцем дорожньо-транспортної пригоди не проводилось.

30.01.2018 року відповідачу ОСОБА_1 був направлений лист про прийняте рішення щодо відшкодування ОСОБА_3 завданої йому шкоди у розмірі 81 386, 76 грн.

02.09.2018 року позивач отримав повідомлення від ОСОБА_1 , в якому зазначив, що ще на досудовому слідстві він відшкодував відповідачу заявлені ним збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також в добровільному порядку, за його рахунок було відремонтовано автомобіль відповідача та надав розписку, яка датується 30.07.2017 роком.

Крім того, відповідно до звіту №17104 визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 становить 102 340, 84 грн.

Відповідачу було направлено претензію щодо добровільного відшкодування, проте відповіді позивачем отримано не було, а шкода до цього часу так і не відшкодована.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована то відповідач як особа, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу в порядку регресу завдану шкоду. На данні правовідносини

З урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 82 154, 76 грн.

13 квітня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1 , у якому зазначає, що згідно із домовленістю із ОСОБА_2 , ще на стадії досудового розслідування, він здійснив останньому грошове відшкодування у розмірі 2000 доларів США, а також взяв на себе зобов`язання додатково відремонтувати автомобіль. Крім того надав ОСОБА_2 розписку, що відремонтує його автомобіль впродовж двох місяців. Для ремонут автомобіля у знайомого ОСОБА_4 позичив 2500 доларів США та відвіз автомобіль на сервіс для ремонту, замовив запчастин і ще один автомобіль. До завершення строку ремонту ОСОБА_2 йому повідомив, що йому автомобіль не потрібен, що можна не ремонтувати, а доплатити йому 500 доларів і залишити собі автомобіль. За тиждень він передзвонив ОСОБА_2 та повідомив, що його знайомий ОСОБА_4 погоджується забрати автомобіль. Він особисто передавав кошти ОСОБА_2 за автомобіль 500 доларів в гривнях. Вподальшому йому стало відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу автомобіля. Це свідчить про те, що він виконав всі взяті на себе зобов`язання. По проходженні певного періоду часу від МСТБУ на його адресу надійшла претензія про сплату в регресному порядку сплаченої ОСОБА_5 суми страхового відшкодування. Про те що ОСОБА_5 звернувся із заявою до позивача він не знав. Про те що між ним та ОСОБА_5 були відповідні домовленості які він виконав він повідомив позивача, після чого позивач жодних претензій до нього не пред`являв, натомість звернувся з позовом до ОСОБА_5 про повернення безпідставно набутих грошових коштів, за результатами розгляду, рішенням суду МТСБУ було відмовлено у задоволенні позову. Тому вважає, що вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, крім того звертає увагу, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовною заявою відповідно до приписів ст. 257 ЦК України.

26.04.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача, що позиція відповідача є хибною, оскільки від продажу транспортного засобу, який належав ОСОБА_5 , ОСОБА_1 отримав списання свого боргу, а отже і вигоду від продажу транспортного засобу, ОСОБА_2 , грошей від продажу свого транспортного засобу не отримав. Щодо позовної давності, теж вважає позицію відповідача хибною, згідно практики Верховного суду, первісне деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги не можуть існувати одночасно, а тому строк позовної давності при регрес ній вимозі слід обраховувати з моменту виплати страхового відшкодування потерпілій стороні. Позивач сплатив страхове відшкодування 30.01.2018 року, разом з тим звертає увагу, що відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню короно вірусної хвороби (COVID19) строки визначені, зокрема ст. 257 ц ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, а отже у даному випадку не є пропущеними.

Крім того 10.05.2023 року позивачем подано клопотання про виправлення описки позовній заяві, в даному клопотання просить вважати технічно помилкою зазначену в позовній заяві підставу позову про повернення безпідставно набутого майна, посилається на те, що зміст самої позовної заяви містить посилання та обґрунтування позову ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

В судове засідання 20.11.2023 року:

представник позивача не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю;

Враховуючи наведене, заслухавши думку представника відповідача, який не заперечив щодо проведення розгляду справи за відсутності позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

відповідач ОСОБА_1 не з`явився, скористався своїм правом приймати участь в судовому засіданні через свого представника;

Представник відповідача адвокат Качайло А.І. відносно задоволення позову заперечив, посилаючись на обставини викладені у відзиві, звернув увагу на сплив строку позовної давності.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи:

01.07.2017 року о 20 год. 25 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volkswagen Colf», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що підтверджується копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 13.07.2017р. ОСОБА_2 адресованого Моторному (транспортному) страховому бюро України та копією схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка є додатком до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 01.07.2017 р. (а.с. 11-12, 13).

Згідно копії ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2017 року у справі №308/7557/17, ОСОБА_1 ухвалено звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000879 від 02.07.2017 року за ч. 1 ст. 286 КК України у зв"язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження - закрити.

З даної ухвали суду вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 01.07.2017 близько 20 години 45 хвилин, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Фольксваген Гольф» Чеської реєстрації, р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись із смт. Середнє в напрямку с.Чертеж, а саме на відстані 1300м від повороту з вулиці Закарпатської смт. Середнє на вул. Борканюка, не врахувавши дорожню обстановку, порушив вимоги «Правил дорожнього руху України», а саме: пункт 10.1: - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; пункт 11.3: - на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, в результаті чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій в цей час йому на зустріч рухався технічно справний автомобіль марки «Дачіа Логан», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та допустив фронтальне зіткнення із зазначеним автомобілем марки «Дачіа Логан» д.н.з. НОМЕР_3 . Після зіткнення обидва автомобілі з`їхали до кювету та перекинулись на бік. Внаслідок вказаної ДТП пасажир автомобіля «Дачіа Логан» д.н.з. НОМЕР_3 - гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. В судовому засіданні ОСОБА_1 просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, мотивуючи тим, що вину у вчиненні інкримінованого злочину за ч.1 ст. 286 КК України він визнає, сприяв його розкриттю, щиро кається. Дана ухвала набула законної сили 14.09.2017 року.

Відповідно до копії Полісу серія АК №4036323 від 27.05.2017 транспортний засіб марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_2 був застрахований ОСОБА_2 в «Оранта», дата початку дії полісу 30.05.2017, дата закінчення дії полісу 29.05.2018.

Згідно результату перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ від 17.12.2021 поліс на ТЗ №1SK6368 не знайдено.

З наявної в матеріалах справи копії Звіту № 17104 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного 09 серпня 2017 оцінювачем ОСОБА_7 на замовлення МТСБУ, вбачається, що об`єкт оцінки: транспортний засіб «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата оцінки: 01 липня 2017; висновок: вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Dacia Logan 1.4і, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 111 259 грн. 14 коп.

Також до звіту №17104 додано копію Додатку №1, в якому міститься ремонтна калькуляція №151-3-17 на 01.07.2017, у такій міститься опис робіт, запасні частини, вартість робіт, ціни.

Згідно копії протоколу технічного огляду від 04.08.2017, такий складено експертом (оцінювачем) у присутності власника ОСОБА_2 , огляд проводився транспортного засобу марки «Dacia», модель «Logan 1.4і», рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_2 , міститьназву деталей та опис пошкоджень.

25 вересня 2017 ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 01.07.2017 між смт. Середнє та с. Чертеж за участю транспортного засобу «Дачія Логан з номерним знаком НОМЕР_2 та транспортного засобу Фольксваген Гольф з номерним знаком НОМЕР_1 . Також, у графі інформація щодо взаєморозрахунків вказано «не проводились». Вказана заява отримана МТСБУ 03 жовтня 2017.

Згідно Довідки №1 від 06.12.2017 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих така складена Моторним (транспортним) страховим бюро України по справі ДВС №46147, дата реєстрації 14.07.2017 по ДТП яке відбулося 01.07.2017 в населеному пункті с. Ляхівці вул. Головна, особа, яка має право на відшкодування шкоди ОСОБА_2 , винуватець ОСОБА_1 , сума до сплати 81 386, 76 грн.

Копією платіжного доручення №279830 від 10 січня 2018 р. підтверджується, що «МТСБУ» виплатило ОСОБА_2 768 грн. по справі №46147, копією платіжного доручення № 775231 від 29 січня 2018 року підтверджується, що «МТСБУ» виплатило ОСОБА_2 81386,76 грн. по справі №46147 згідно наказу №960 від 29.01.2018р.

З копії повідомлення на лист МТСБУ від 30.01.2018 року, у страховій справі №3.1-05/2907 підписаного ОСОБА_1 від 14.02.2018 року та адресованого до Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що останній зазначає, що з вищевказаного листа йому стало відомо, що МТСБУ відшкодувало матеріальну шкоду, заподіяну у наслідок ДТП, власнику автомашини «Дачія-Логан» д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , розмір якої запропоновано йому сплатити у добровільному порядку. Інформує, що ще на стадії досудового слідства, ним ОСОБА_1 сім`ї ОСОБА_2 (потерпіла у справі кримінального провадження дружина ОСОБА_8 ) відшкодовано заявлені ними збитки заподіяні наслідками вказаної автопригоди. Крім того, за домовленістю сторін, на теперішній час ним у добровільному порядку, за власні кошти, проведено відновлювальний ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля ОСОБА_2 . У зв`язку з наведеним вважає, що МТСБУ не з`ясувавши ці фактичні обставини у справі безпідставно здійснило регламентне забезпечення страхового випадку (а.с. 18).

До вказаного листа ОСОБА_1 було додано копію розписки від 30.07.2017 р., в якій ОСОБА_8 , потерпіла у справі кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , батько неповнолітнього ОСОБА_3 , який отримав травмування середнього ступеня у ДТП, цією розпискою підтверджують, що ОСОБА_9 , ще на стадії досудового слідства у добровільному порядку відшкодував моральні та матеріальні збитки на лікування та рабілітацію, чим повністю усунув заподіяну шкоду здоров`ю. Стверджують, що не мають і в подальшому не будуть мати за даним фактом кримінального провадження жодних матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_1 . Також висловили своє бажання щодо закриття судом кримінальної справи (а.с. 19).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 року за № 932/12/22 відмовлено у задоволені позову МТСБУ до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів. Вказаним рішенням встановлені правовідносини, що виникли між учасниками ДТП та МТСБУ, а також наявні між ними домовленості та розрахунки.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.відтак рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2022 року у справі № 932/12/22 яке набрало законної сили є обов`язковим для суду, при розгляді даної справи з питань встановлених у ньому обставин, щодо правовідносин які виникли між сторонами у вказаній справі.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2017 року в справі №308/7557/17, яка набрала законної сили є обов`язкова для суду, при розгляді даної справи про правові наслідки дій позивача в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п.21.1. ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Однак, як було встановлено судом, в порушення вимог імперативної норми Закону, на час скоєння ДТП транспортний засіб марки «Volkswagen Colf», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується інформацією із централізованої бази даних МТСБУ.

У відповідності до п. 39.1 ст. 39 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до п.п."а" п. 41.1 ст.41 3акону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно пункту 36.2 ст. 36 Закону України №1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.2 ст. 38 3акону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи потерпілий ОСОБА_2 13.07.2017 р. звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 25.09.2017 із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, до якої додав копію ухвали Ужгородського міськрайонного суду. Вказана заява отримана МТСБУ 03 жовтня 2017. Позивачем відповідно до статті 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги довідку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та документи по справі винесено відповідний наказ про виплату коштів за шкоду заподіяну в результаті ДТП та 29 січня 2018р. таку було виплачено ОСОБА_2 .

Відтак, МТСБУ виконало покладений Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

При цьому, МТСБУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення виплаченої суми страхового відшкодування, як безпідставно набутого майна, посилаючись на ст. 1212 ЦК України. У позові вказано про намір ОСОБА_2 отримати подвійне відшкодування від МТСБУ та винуватця ДТП ОСОБА_1 . На підтвердження наведеного позивачем до позову серед іншого, додано копію повідомлення ОСОБА_1 від 02.09.2018 року та копію розписки ОСОБА_8 і ОСОБА_2 від 30.07.2017р.

В матеріалах справи наявне повідомлення від 02.09.2018 року адресоване МТСБУ в якому ОСОБА_1 в інформує, що ще на стадії досудового слідства, ним сім`ї ОСОБА_2 (потерпіла у справі кримінального провадження дружина ОСОБА_8 ) відшкодовано заявлені ними збитки заподіяні наслідками вказаної автопригоди. Крім того, за домовленістю сторін, на теперішній час ним у добровільному порядку, за власні кошти, проведено відновлювальний ремонт пошкодженого у ДТП автомобіля ОСОБА_2 . До даного листа ОСОБА_1 було додано копію розписки від 30.07.2017 р., в якій ОСОБА_8 , потерпіла у справі кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , батько неповнолітнього ОСОБА_3 , який отримав травмування середнього ступеня у ДТП, підтверджують, що ОСОБА_9 , ще на стадії досудового слідства у добровільному порядку відшкодував моральні та матеріальні збитки на лікування та реабілітацію, чим повністю усунув заподіяну шкоду здоров`ю. Стверджують, що не мають і в подальшому не будуть мати за даним фактом кримінального провадження жодних матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_1 . Також висловили своє бажання щодо закриття судом кримінальної справи.

На вказані у повідомленні і розписці обставини, як на підставу у відмові в позові посилається у своєму відзиві відповідач та представник відповідача під час надання пояснень в судовому засіданні, а саме що всі розрахунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проведені.

Разом з тим, на думку суду, вказані у розписці факти не стосуються відшкодування шкоди, заподіяного внаслідок ДТП транспортному засобу, а мають відношення до кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України і можуть підтвердити факт відшкодування ОСОБА_1 , моральної та матеріальної шкоди завданої здоров`ю у вказаному кримінальному провадженні, проте жодним чином не підтверджують отримання ОСОБА_2 будь-яких відшкодувань за пошкодження в результаті ДТП, належного йому транспортного засобу марки «Дачія Логан», номерний знак НОМЕР_2 , чи проведення ОСОБА_1 його ремонту.

Аналогічного висновку прийшов і суд під час розгляду справи МТСБУ до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутих коштів, що знайшло своє відображення у рішенні від 08.12.2023 року у справі за № 932/12/22.

Крім того, суду не підтверджено жодними доказами, окрім його пояснень представника відповідача в суді, про ремонт транспортного засобу ОСОБА_2 та його подальший продаж, а також отримання ОСОБА_2 будь якої суми, після продажу транспортного засобу.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, доводи сторони позивача викладені у позові суд вважає обгрунтованими, оскільки такі підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачем доведено, право на відшкодування здійсненої ним виплати в порядку регресу

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява МТСБУ про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягає до задоволення.

Щодо застосування позовної давності, про яку заявлено відповідачем слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові - ч.4 ст.267 ЦК України.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки -ст.257 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк позовної давності при регресному позові починає обчислюватись з моменту коли страховик здійснив виплату страхового відшкодуванням. Вказаний висновок зробив Верховний суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі 200/13392/13.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування 30.01.2018 року, отже строк позовної давності закінчувався 30.01.2021 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 (зі змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 (зі змінами) і т.д. з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин. Вподальшому дія карантину неодноразово продовжена та крантин припинив свою дію з 01.07.2023 року.

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання, поширення короновірусної інфеккції (COVID19) строки визначены ст. ст. 257,258, 362, 559,681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк дії карантину.

Позовну заяву подано 13.03.2023 року, тобто під час дії карантину, а відтак, строк звернення з позовною заявою до суду не пропущено.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, з відповідача підлягає стягненню 2684 гривні витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1212 ЦК України, ст. ст.4, 5, 13, 15, 16, 76, 80, 81, 82, 258,259,263-265,268 ЦПК України, «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України () 82 154 (вісімдесят дві тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 76 коп. відшкодування витрат в порядку регресу, та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні витрат по сплаті судового збору, а разом стягнути 84 838 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять вісім )гривень 76 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, , місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 29.11.2023 року.

Суддя Дегтяренко К.С.