Справа № 346/5323/22
Провадження № 22-ц/4808/1370/23
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Василишин Л. В.

Мальцевої Є. Є.,

секретар Гудяк Х. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника житлово-будівельного кооперативу «Серпанок» адвоката Святненка Сергія Володимировича на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 30 серпня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «Серпанок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ архітектури та містобудування Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду по наявному шляху та усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача житлово-будівельного кооперативу «Серпанок», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ архітектури та містобудування Коломийської міської ради Івано-Франківської області, про встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду по наявному шляху та усунення перешкод у користуванні власністю.

11 липня 2023 року представник позивача, адвокат Бежук С. М. подав до суду письмове клопотання, в якому просив призначити по вказаній справі судову земельно-технічну експертизу ділянки, яка є предметом спору.

30 серпня 2023 року представник позивача в судовому засіданні клопотання підтримав, просив призначити судову земельно-технічну експертизу. Представник відповідача, адвокат Святенко С. В. заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 30 серпня 2023 року у справі призначено судову земельно-технічну експертизу,на вирішення якої поставлено такі питання:

1. Чи є технічна можливість встановлення у найменш обтяжливий для відповідача спосіб земельного сервітуту на право проходу/ проїзду по наявному шляху із земельної ділянки з кадастровим номером: :25:003:0068 (пануюча ділянка, власник - ОСОБА_1 ), через земельну ділянку з кадастровим номером: :25:003:0089 (обслуговуюча ділянка, власник - житлово- будівельний кооператив «Серпанок») по наявній дорозі довжиною 36,40 м. та шириною 4,10 м. (схема розташування згідно з додатком 4 до позовної заяви), із вказанням схеми проходу та проїзду, їх прив`язкою на місцевості)?

2. Чи можливі інші шляхи проходу та проїзду транспортними засобами до належної ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :25:003:0068, окрім як через земельну ділянку з кадастровим номером :25:003:0089 (якщо інші шляхи можливі, то слід надати відповідь із вказанням їх із прив`язкою до місцевості).

Проведення земельно-технічної експертизи доручено експертамІвано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ, вул. Української Перемоги (Сахарова Академіка), 23а),попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку.Для проведення експертизи направляються матеріали справи № 346/5323/22. Витрати за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

На вказану ухвалу адвокат Святенко С. В., який діє в інтересах житлово-будівельного кооперативу «Серпанок», подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом необґрунтовано відхилено заперечення представника відповідача щодо призначення судової земельно-технічної експертизи. Вважає, що призначення даної експертизи відбулося з порушенням процесуальних строків та є безпідставним та невмотивованим рішенням. Крім того, судом порушено принцип змагальності сторін, чим позбавлено апелянта права на справедливий суд.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника житлово-будівельного кооперативу «Серпанок» адвоката Святненка С. В., який просив скаргу задовольнити, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Дикуна І. В., які просили залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Призначаючи у справі експертизу суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що для з`ясування зазначених позивачем питань та обставин, які мають істотне значення для справи, потрібні спеціальні знання.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у справі є відсутність доступу до земельної ділянки позивачки інакше як через земельну ділянку відповідача.В зв`язку із чим представник позивачки у липні 2023 року заявив клопотання про призначення земельно-технічної експертизи.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи правильно задовольнив його і призначив експертизу, пославшись на те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких неможливо встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства, які закріплені у статті 129 Конституції України, частині третій статті 2, статті 12 ЦПК України, є принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

До доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, відповідно до статті 76 ЦПК України належать висновки експертів.

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (частини перша-третя статті 102 ЦПК України).

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, за загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому у справі не має відповідних висновків експертів зі спірних питань або такі висновки є сумнівними.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (частина третя статті 103 ЦПК України).

Згідно статей 1, 3, 7-1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Предметом спору у цій справі є встановлення земельного сервітуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (частини четверта, п`ята, шоста стаття 103 ЦПК України).

Земельно-технічіна експертиза це дослідження земельних ділянок щодо обставин відповідності їх площ, меж, конфігурацій вимогам нормативно-технічних документацій, а також щодо можливостей організації їх раціонального використання з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду чи кримінального розслідування, виконане на базі знань у сфері землеустрою та кадастру.

Відповідно до пункту 6.1. розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5), основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

У пункті 6.1.1 розділу ІІ цих Рекомендацій встановлено орієнтовний перелік вирішуваних питань, які можливо поставити експерту. До таких питань, зокрема, належать й: Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку? Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

За таких обставин, встановивши, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності призначення по справі зазначеної експертизи. Зміст визначених судом першої інстанції питань, які поставлені на вирішення експертизи, відповідають орієнтовному переліку питань експертизи з питань землеустрою. Отже, виходячи із меж розгляду справи, колегія суддів вважає, що клопотання про призначення експертизи підлягало до задоволення з наведенням тих питань, які зазначені в оскаржуваній ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Таким чином клопотання про призначення експертизи мало бути подано позивачем разом із позовною заявою.

Разом із тим, із огляду на конкретні обставини цієї справи, колегія суддів, дійшла переконання, що відмова у цій справі у призначенні судом земельно-технічної експертизи для визначення можливості встановлення земельного сервітуту, не дозволило б установити дійсні обставини, відповідно виконати завдання правосуддя щодо справедливого розгляду справи, що відповідно є проявом надмірного формалізму.

Встановлення, обставин того, чи є інші шляхи проходу/проїзду до земельної ділянки позивачки, окрім як через земельну ділянку відповідача, мають істотне значення для вирішення цієї справи з урахуванням заперечень проти позовних вимог.

Із урахуванням наведеного, призначення експертизи в цій справі, із урахуванням суті заперечень проти позову, було необхідним із метою справедливого розгляду справи, оскільки позивач не може реалізувати своє право власності на землю, а отже, суд, керуючись положеннями цивільно-процесуального законодавства, для встановлення істинності у справі та з метою виконання завдань правосуддя, міг призначити експертизу навіть після пропуску позивачем встановленого законом строку для відповідного клопотання.

Дії суду, що сприяють встановленню істини у справі, в жодному разі не повинні сприйматися як дії щодо захисту однієї із сторін процесу. Цивільний процес є формою реалізації правосуддя, яка забезпечує і гарантії здійснення правосуддя, і гарантії права громадян на судовий захист. Такий зв`язок правосуддя і цивільного судочинства пояснює їх принципову єдність як змісту і форми.

Правосуддя через процес необхідно розглядати як доступність, що полягає у певному стандарті, який відбиває вимоги справедливого та ефективного судового захисту, що конкретизується в належних судових процедурах, розумних строках, і безперешкодного звернення усякої заінтересованої особи до суду.

Суд має сприяти у вирішенні спору, а тому призначення у справі експертизи не становить порушення таким судом норм процесуального права.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника житлово-будівельного кооперативу «Серпанок» адвоката Святненка Сергія Володимировича, залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 30 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2023 року.

Судді В. М. Барков

Л. В. Василишин

Є. Є. Мальцева