Справа № 201/7807/23
Провадження № 2/201/2627/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 жовтня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. По тексту позовної заяви ім`я та по батькові відповідачки помилково зазначено « ОСОБА_2 », про що свідчить відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 14.07.2023р. (а.с. № 115).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.07.2023р. позовну заяву ТОВ Фінансова компанія «ЕЙС» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які усунуто вчасно.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.07.2023р. позов було прийнято до провадження, відкрито провадження та відповідно до положень ч.1 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №116).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Юхименко Ю.Ю. (діє за довіреністю від 24.11.2022р. а.с. № 14) в позовній заяви посилався на те, що 02.03.2020р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №926267334 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, остання отримала кредит у розмірі 14 000 грн. шляхом переказу коштів на платіжну картку строком на 84 днів, зі сплатою 1,16% на день від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку, на який видавався кредит. Договір укладався дистанційно в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. 28.11.2018р. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. 05.08.2020р. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого останньому перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. 06.12.2021р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №06/12/2021-01, останній став новим кредитором та отримав право вимоги до відповідачки за кредитним договором №926267334. Умови кредитного договору №926267334 відповідачкою не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі - 26 775 грн. 20 коп., з яких: 14 000 грн. - заборгованість по кредиту; 12 775 грн. 20 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Зазначену суму заборгованості представник позивача просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

В судові засідання 21.09.2023р. та 31.10.2023р. представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи представник позивача повідомлявся належним чином шляхом надіслання електронних повідомлень (а.с.№48, 49, 128). В позовній заяві представник позивача просив суд розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка в судові засідання 21.09.2023р. та 31.10.2023р. двічі поспіль не з`явилася. Про дату та час розгляду справи на 21.09.2023р. 31.10.2023р. відповідачка повідомлялася через направлення sms-повідомлень, які не були доставлені абоненту з причини, що абонент тимчасово недоступний, шляхом направлення електронних повідомлень на електрону адресу, які доставлені вчасно (а.с. № 120-121, 129-130).

Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачці за адресою, яка зазначена у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 14.07.2023р. (а.с. № 115), були повернуті суду за зворотнью адресою з відміткою «адресат відсутній».

Крім того, про дату та час розгляду справи на 31.10.2023р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада України (а.с. № 131)..

Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, а також не скористалася правом ознайомлення з матеріалами справи та надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

02.03.2020р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_3 укладено договір №926267334 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого, остання отримала кредит у розмірі 14 000 грн. шляхом переказу коштів на платіжну картку строком на 84 дні, зі сплатою 1,16% в день процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. В свою чергу, позичальник зобов`язалася своєчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору.

Договір №926267334 про надання кредиту підписаний позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно- телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» підтверджується акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором (а.с. №31-34, 39).

02.03.2020р. позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора був підписаний Додаток №1 до договору №926267334 «Графік платежів», з підписанням якого відповідачка була ознайомлена та погодилася з загальною вартістю кредиту, порядком та сумами чергових платежів (а.с. №35).

Також 02.03.2020р. позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора був підписаний та паспорт споживчого кредиту по договору №926267334 від 02.03.2020р., в якому зазначено основні умови кредитування (а.с. №28-30).

Виконання кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів у розмірі 14 000 грн. підтверджується платіжним дорученням № db2e9f49- 1380-4907-aaee-0cdef2fea37b від 02.03.2020р. (а.с.№40).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII).

Отже, договір про надання кредиту договір №926267334 від 02.03.2020р. укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Презумпцію укладеного між сторонами електронного договору №926267334 від 02.03.2020р. відповідачкою не спростовано.

28.11.2018р. між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 926267334 від 02.03.2020р., в загальній сумі 26 775 грн. 20 коп. з яких: заборгованість по тілу кредиту 14 000 грн., заборгованість по відсоткам 12 775 грн. 20 коп., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 95 від 25.08.2020р. (а.с. №62-68, 86).

05.08.2020р. між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 926267334 від 02.03.2020р., в загальній сумі - 26 775 грн. 20 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 14 000 грн., заборгованість по відсоткам - 12 775 грн. 20 коп., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 6 від 15.07.2021р. (а.с. №36, 87-92).

В подальшому, 06.12.2021р. між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу № 06/12/2021-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 926267334 від 02.03.2020р., в загальній сумі - 26 775 грн. 20 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 14 000 грн., заборгованість по відсоткам 12 775 грн. 20 коп., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 06.12.2021р. (а.с. №41-43,73-78).

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу, за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором № 926267334 від 02.03.2020р. відповідачкою не погашена. Під час розгляду справи факти наявності непогашеної заборгованості та її розміру не були спростовані відповідачкою ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачки суму заборгованості у розмірі 26 775,01 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 14 000 грн.; прострочена заборгованість за процентами 12 775,01 грн.

При цьому, виходячи з наданих позивачем доказів, а саме, витягу з реєстру прав вимоги №1 від 06.12.2021р. розмір вимог, право на які перейшло до позивача встановлено саме у розмірі 26 775 грн. 20 коп., а отже позивач має право вимагати стягнення заборгованості за договором № 926267334 від 02.03.2020р. у розмірі 26 775 грн. 20 коп.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги ТОВ Фінансова компанія «ЕЙС» підлягають задоволенню та стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 26 775 грн. 20 коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-цвід 20.09.2018р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. суду надано копії договору про надання правової допомоги від 24.11.2022р., який укладений між Адвокатським об`єднанням «Альма Теміс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», додаткову угоду №48 від 05.06.2023р. до договору про надання правової допомоги від 24.11.2022р., акт прийому-передачі наданих послуг від 27.06.2023р., рахунок від 27.06.2023р. на оплату правової допомоги за договором від 24.11.2022р. у розмірі 5 000 грн., платіжну інструкцію №547 від 27.06.2023р. про оплату гонорару 5 000 грн. за надані правові послуги згідно договору від 24.11.2022р. (а.с. №15, 60, 82-85, 96, 97-101, 132-134).

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи той факт, що судом задоволені позовні вимоги в повному обсязі, заяв про зменшення розміру витрат на правову допомогу від відповідачки не надходило, суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684 грн. (а.с.№ 3).

Разом сума судових витрат, яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача, складає 7 684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 133 137 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором № 926267334 від 02.03.2020р. у розмірі 26 775 грн. 20 коп. (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять грн. 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684 грн., по оплаті судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., а разом - 7 684 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.