Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/305/22
Провадження № 2/553/175/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.11.2023м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючої судді - Крючко Н.І.,
при секретарі: - Компанійцю А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру частки аліментів на неповнолітню дитину ,-
В лютому 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання належним чином, про що в матеріалах справи маються рекомендовані листи, які направлялись на адресу його проживання, відповідно до застереження уповноваженого правника пошти «адресат відмовився від отримання поштового повідомлення» та «адресат відсутній за адресою».
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, враховуючи обставини справи та строки судового розгляду справ, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2019 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утриманні неповнолітньої дитини задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно й до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 вересня 2019 року.
Судом встановлено, що від шлюбу, який було розірвано, 01.03.2022 року, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На утримання якого згідно рішення Карлівського районного суду Полтавської області стягувались аліменти у розмірі частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 1/2 частки неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття.
В позові позивачем, вказувалось про те, що розмір аліментів відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2019 року призначений був в 2019 році з врахуванням того, що на утриманні відповідача ОСОБА_2 перебувала неповнолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час син відповідача є повнолітньою особою, на його утримання відповідач аліментів не сплачує, інших осіб на утриманні відповідача немає, має задовільний стан здоров`я, його матеріальний стан дозволяє утримувати неповнолітню дитину в більшому розмірі ніж він утримує на даний час. Таким чином, після зміни сімейних обставин відповідача - має на утриманні на даний час не дві, а одну дитину, відповідач має можливість і повинен утримувати доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачуючи аліменти в розмірі який передбачено чинним законодавством, а саме 1/4 частину (ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України), а тому на думку позивача підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду Полтавської області від 04.12.2019 р. з 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом установлено, що рішенням суду від 04 грудня 2019 року у справі № 553/2199/19 стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 вересня 2019 року, і до повноліття дитини, які він сплачував на утримання сина щомісяця, що сторонами не оспорюється.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ученицю 5-Н класу Наукового ліцею №3 Полтавської міської ради (а.с.96,97).
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , навчається у гуртку з англійської мови, є ученицею Полтавської дитячої музичної школи №2 ім. В.П. Шаповаленка, має чималу кількість грамот, відзнак та сертифікатів участі у змаганнях, в яких остання проявляла активну участь та показала високий результат знань та вмінь.
В позові позивачем вказувалось про те, що донька ОСОБА_7 має гарні здібності до навчання, проявляє високий результат, але розвитку здібностей дитини необхідні додаткові заняття, що потребує коштів, тому зважаючи на вказані обставини змушена була звернутися до суду з вказаним позовом.
Зважаючи на встановлені факти, а також обставини, визначені у статті 182 СК України, оскільки донька сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю, а на її батька ОСОБА_2 покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, на підставі частини 3 статті 181 Сімейного кодексу, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягнення аліментів, визначеного рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2019 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 992,40 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 259, 263-265, 280, 430 ЦПК України, ст. 110-112, 84 166, 180-183 Сімейного кодексу України /в редакції 2003 року/, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру частки аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04.12.2019 року у справі № 553/2199/19, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/6 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 вересня 2019 року на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дітей.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко