Справа № 301/2280/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Король Ігор Іванович, державний виконавець Іршавського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Король Ігор Іванович, державний виконавець Іршавського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивують ти що, в провадженні Іршавського районного суду знаходиться цивільна справа № 301/3615/22 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості . При ознайомленні з матеріалами вищезазначеної цивільної справи стало відомо, що 04.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною складено виконавчий напис на нерухоме майно- житловий будинок з надвірними спорудами , що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , який є майновим поручителем кредитного зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року за реєстровим номером № 2817 . Заборгованість за кредитним договором від 11.08.2006 року становить 385 889 доларів США 26 центів за курсом НБУ на 15.07.2019 року становить 9 940732 гривні 70 коп. Строк за який провадиться стягнення-дванадцять років одинадцять місяців чотири дні, а саме з 11.08.2006 року по 15.07.2019 року.

Постановою державного виконавця Іршавського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 14.02.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68614112.

Зазначений виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що ніяких письмових вимог відповідача про сплату боргу, а також, письмових повідомлень від відповідача або нотаріуса про вчинення щодо позивачів виконавчого напису або намірів на вчинення такого напису позивачі не отримували.

Також стягувачем для вчинення напису, не було надано затвердженого законодавством переліку документів, які б підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором, а нотаріус не перевірив надані йому для вчинення напису документи, отже, вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Окрім цього, приватний нотаріус, всупереч вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вказав у виконавчому написі строк для звернення до виконання виконавчого напису нотаріуса- протягом трьох років.

Нотаріус не повідомляв позивачів про те, шо до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію, коли позивачі не могли ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора (відповідача).

Натомість, приватний нотаріус вказав, що строк за який провадиться стягнення-дванадцять років одинадцять місяців чотири дні, а саме з 11.08.2006 року по 15.07.2019 року, що протирічить вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат» . Тим більше, що кредитний договір № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року був укладений з відповідачем на термін до 10.08.2010 року. Отже, стягнення відбулось поза межами строку позовної давності.

Таким чином, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

16 лютого 2015 року Іршавським районним судом у цивільній справі № 301/52/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором винесено рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року у зв`язку із спливом позовної давності. Рішення набрало законної сили 09 квітня 2015 року.

Отже, на день вчинення виконавчого напису 04 жовтня 2019 року , в ОСОБА_1 відсутня заборогованість за кредитним договором № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року перед відповідачем, так як спір про наявність заборгованості був вирішений в судовому порядку, про що банку було напевне відомо.

Щодо звернення стягнення на нерухоме майно- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , то відповідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), в зв`язку з чим просять визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за №2817.

Позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивачів ОСОБА_5 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, а справу розглянути без участі позивачів та їх представника.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Відзиву не подав. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Приватний виконавець Боднар І.М. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі.

Державний виконавець Іршавського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Король І.І. в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною складено виконавчий напис на нерухоме майно- житловий будинок з надвірними спорудами , що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , який є майновим поручителем кредитного зобов`язання перед АТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року за реєстровим номером № 2817 . Заборгованість за кредитним договором від 11.08.2006 року становить 385 889 доларів США 26 центів за курсом НБУ на 15.07.2019 року становить 9 940732 гривні 70 коп. Строк за який провадиться стягнення-дванадцять років одинадцять місяців чотири дні, а саме з 11.08.2006 року по 15.07.2019 року (а.с.13).

Постановою державного виконавця Іршавського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 14.02.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68614112 (а.с.18).

Зазначений виконавчий напис вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що стягувачем для вчинення напису, не було надано затвердженого законодавством переліку документів, які б підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором, а нотаріус не перевірив надані йому для вчинення напису документи, отже, вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора.

Окрім цього, приватний нотаріус, всупереч вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вказав у виконавчому написі строк для звернення до виконання виконавчого напису нотаріуса- протягом трьох років.

Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Натомість, приватний нотаріус вказав, що строк за який провадиться стягнення-дванадцять років одинадцять місяців чотири дні, а саме з 11.08.2006 року по 15.07.2019 року, що протирічить вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат» . Тим більше, що кредитний договір № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року був укладений з відповідачем на термін до 10.08.2010 року. Отже, стягнення відбулось поза межами строку позовної давності.

Таким чином, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

16 лютого 2015 року Іршавським районним судом у цивільній справі № 301/52/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором винесено рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року у зв`язку із спливом позовної давності. Рішення набрало законної сили 09 квітня 2015 року.

Отже, на день вчинення виконавчого напису 04 жовтня 2019 року, в ОСОБА_1 відсутня заборогованість за кредитним договором № МКIWGA00000079 від 11.08.2006 року перед відповідачем, так як спір про наявність заборгованості був вирішений в судовому порядку, про що банку було напевне відомо.

Щодо звернення стягнення на нерухоме майно- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , то відповідно до ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року в справі № 201/15310/16 (провадження № 61-547св21) зазначено, що «слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтями 87,88,89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 встановлено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме : нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 за №296/5 визначено порядок вчинення виконавчих написів.

Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено умови вчинення виконавчого напису. Так вказаним пунктом передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру, наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів. За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі вико навчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» і в редакції від 29.11.2001.

Крім того, висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Неповідомлення боржника (позивача) про зміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за кредитним договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною.

Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18).

Отже, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до мене та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 04.10.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2817 таким, що не підлягає виконанню

Керуючись ст. ст. 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 273, 280, 281-285 ЦПК України ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 04.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Іриною Михайлівною та зареєстрований в реєстрі за №2817.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя : І. А. Даруда