ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9091/23 Справа № 178/734/23 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної військової державної адміністрації в особі Кам`янської районної державної адміністрації про визнання права оренди на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської обласної військової державної адміністрації в особі Кам`янської районної державної адміністрації про визнання права оренди на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право оренди на земельну ділянку площею 44,4 га, кадастровий номер :02:401:0002, цільове призначення-для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Преображенської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, відповідно до договору оренди земельної ділянки № 9 від 20 вересня 2002 року та додаткової угоди № 42а від 10 серпня 2017 року про поновлення договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2002 року № 9.

Вказувала про те, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання права на спадщину та їй було відмовлено у зв`язку з тим, що нею не надано до нотаріальної контори нотаріально посвідченої додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право оренди на земельну ділянку площею 44,4 га, кадастровий номер :02:401:0002, цільове призначення якої- для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Преображенської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, відповідно до договору оренди земельної ділянки № 9 від 20 вересня 2002 року та додаткової угоди № 42а від 10 серпня 2017 року про поновлення договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2002 року № 9.

Заочним рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини по даній справі. Наголошувала на тому, що у спірних правовідносинах здійснення державної реєстрації внесення змін до договору щодо зміни орендодавця не передбачено. Власником земельної ділянки є держава та цільове її призначення не змінювалося. Наполягала на обґрунтованості заявлених нею позовних вимог.

Відповідач по справі своїм правом передбаченим ст.360 ЦПК України не скористався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1

20 вересня 2002 року між орендодавцем - Криничанською районною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки №9, згідно умов якого останній прийняв у оренду земельну ділянку, яка розташована в с.Червоне Криничанського району Дніпропетровської області, загальною площею 44,4 га, в тому числі, під водоймами 33,85 га, прибережною захисною смугою (пасовища) 10,55 га, в задовільному стані, придатному для рибогосподарських потреб. Договір укладено строком на 15 років.

П. 3.2 Договору оренди земельної ділянки № 9 від 20 вересня 2002 року передбачено, що спадкоємцем орендаря є його дочка, позивач по справі ОСОБА_1

10 серпня 2017 року між орендодавцем Дніпропетровською обласною державною адміністрацією та орендарем ОСОБА_2 укладена додаткова угоду № 42а про поновлення договору оренди земельної ділянки № 9 від 20 вересня 2002 року, якою продовжено термін дії вказаного договору оренди земельної ділянки загальною площею 44,4 га, кадастровий номер :02:401:0002, цільове призначення якої для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Преображенської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Право оренди вищезазначеної земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 24604619; дата та час державної реєстрації: 25 січня 2018 року, 15:31:42.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

18 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Криничанської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення права на спадщину за законом на право оренди зазначеної земельної ділянки.

Постановою від 16 грудня 2022 року державним нотаріусом позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи, а саме: нотаріально посвідчена додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що додаткова угода №42а не відповідає вимогам законодавства, що позбавляє суд можливості розцінювати її як правомірну підставу продовження дії договору оренди земельної ділянки №9, строк якого закінчився 20 вересня 2017 року, за життя спадкодавця ОСОБА_2 . Тому право оренди вказаної в договорі земельної ділянки не входить до передбаченого ст. 1218 ЦК України складу спадщини і не може бути успадковане.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , який за життя орендував земельну ділянку площею 44,4 га, кадастровий номер :02:401:0002, цільове призначення якої для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Преображенської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, 20 вересня 2002 року між Криничанською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) був укладений нотаріально посвідчений, зареєстрований в Преображенській сільській раді 24 вересня 2002 року та у відділі земельних ресурсів Криничанського району Дніпропетровської області від 24 вересня 2002 року, договір оренди земельної ділянки №9, згідно умов якого останній прийняв у оренду земельну ділянку, яка розташована в с.Червоне Криничанського району Дніпропетровської області, загальною площею 44,4 га, в тому числі, під водоймами 33,85 га, прибережною захисною смугою (пасовища) 10,55 га, в задовільному стані, придатному для рибогосподарських потреб. Договір укладено строком на 15 років.

П. 3.2 Договору оренди земельної ділянки № 9 від 20 вересня 2002 року передбачено, що спадкоємцем орендаря є його дочка ОСОБА_1 ..

Строк дії договору було визначено 15 років, тобто до 20 вересня 2017 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання 20 вересня 2002 року договору оренди, було визначено, що договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Невід`ємною частиною договору оренди є план (схема) земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцем знаходження: на строк до 5 років - за бажанням однієї із сторін договору; на строк більше 5 років - в обов`язковому порядку.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту

З копії договору від 20 вересня 2002 року вбачається, що під час його укладання було дотримано вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі», якої передбачено випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами (ч.ч.1-5 ст. 33) та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк (ч.6 ст. 33).

Матеріалами справи підтверджено, що 10 серпня 2017 року між орендодавцем - Дніпропетровською обласною державною адміністрацією та орендарем - ОСОБА_2 укладена додаткова угоду № 42 а про поновлення договору оренди земельної ділянки № 9 від 20 вересня 2002 року, якою продовжено термін дії вказаного договору оренди земельної ділянки загальною площею 44,4 га, кадастровий номер :02:401:0002, цільове призначення якої для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Преображенської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області.

Вказана додаткова угода укладена у простій письмовій формі.

Договір оренди та додаткова угода про продовження його дії укладені між різними сторонами - в договорі оренди орендодавцем є Криничанська районна державна адміністрація, а в додатковій угоді - Дніпропетровська обласна державна адміністрація. Правових підстав зміни орендодавця позивачкою не вказано.

Додаткова угода має укладатися і тій же формі, що і основний договір, тобто має бути нотаріально посвідчена.

У зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Посилання апеляційної скарги на те, що власником спірної земельної ділянки є держава та цільове її призначення не змінювалося не дає підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2023 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта