Справа № 188/232/23
Провадження № 2/188/338/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

при секретарі: Лисяк А.Є.

за участю представників сторін:

від позивача: Красова І.М., представник ОСОБА_1

від відповідача: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 (с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області)

до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (м. Лисичанськ Луганської області)

третя особа-1: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» (м. Сєвєродонецьк Луганської області)

третя особа-2: Приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Жихар Надія Петрівна (м. Лисичанськ Луганської області)

третя особа-3: ОСОБА_3 (м. Новодружеськ Луганської області)

про визнання спадкоємцем та визнання права власності на майно померлої у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду, відповідно до якого, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 23.08.2023р., просить:

- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за законом на грошові кошти спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нарахованими відсотками та всіма видами компенсацій в розмірі повної суми, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих в АТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 .

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування право власності на грошові кошти спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з нарахованими відсотками та всіма видами компенсацій в розмірі повної суми, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих в АТ «Державний ощадний банк України» на рахунках № НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входять грошові кошти з нарахованими відсотками та всіма видами компенсацій в розмірі повної суми, що знаходяться на банківських рахунках АТ «Державний ощадний банк України».

Позивач є троюрідною сестрою померлої ОСОБА_4 та являється її спадкоємицею п`ятої черги за законом, що підтверджується рішенням Голосіївського районного суду м. Києва.

26.03.2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 21.09.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нотаріусом було встановлено наявність спору про право між позивачем та ОСОБА_3 , який пов`язаний з виплатою останній витрат на догляд та поховання спадкодавця.

Позивач вважає, що вона успадкувала майно померлої ОСОБА_4 , спору про право не існує, родинні стосунки з померлою доведено, що і зумовило її звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник позивача та позивач просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення на електронну адресу судової повістки, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, а також на адресу фактичного місця розташування, але жодних заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи-1 в судове засідання також не з`явився, направив до суду пояснення, відповідно до яких просив розглянути справу за відсутності їх представника та винести рішення з урахуванням норм чинного законодавства.

Третя особа-2, 3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи за адресами, вказаними в позовній заяві, але враховуючи ситуацію, що склалася на території Луганської області, у суду відсутні відомості щодо належного повідомлення третіх осіб-2, 3 про розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні позивача та її представника, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини між сторонами у справі регулюються Цивільним Кодексом України.

Судом встановлено, що відповідно до посвідки про народження ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 41).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 01.03.2019 року підтверджується факт смерті ОСОБА_4 (а.с. 60).

Далі матеріали справи свідчать про наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 42).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем (дівоче прізвище ОСОБА_10 ) та ОСОБА_11 , позивач змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (а.с. 45).

В свою чергу, батьками позивача (дівоче прізвище ОСОБА_10 ) є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Згідно свідоцтва про одруження між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_15 після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

Згідно посвідки про народження ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками її є ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Подальші родинні стосунки між позивачем та спадкодавцем були встановлені на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року у справі № 752/17545/19, відповідно до якого встановлено факт родинних відносин, а саме: те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є троюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 47-49).

Між тим, постановою приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Жихар Надії Петрівни від 21.09.2020р. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 62-66).

Підставою для відмови слугували наступні обставини.

Так, нотаріусом при здійсненні своїх повноважень було вчинено наступні дії:

- 27.03.2019 року зроблено запит до Державного нотаріального архіву Луганської області про надання актових записів про народження: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , 1880-1897р.н., та про смерть ОСОБА_8 .

Але в зв`язку з проведенням АТО/ООС документи ОСОБА_18 залишилися на тимчасово непідконтрольній українській владі території у м. Луганську, отже не можуть бути доступними.

- 12.02.2020 року нотаріусом була отримана заява ОСОБА_3 , 1960р.н. про відшкодування їй витрат на утримання, догляд лікування та поховання ОСОБА_4 .

- 05.06.2020 року було одержано лист від Новодружеської міської ради з вимогою надання інформації про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Вказана інформація необхідна Виконавчому комітету Новодружеської міської ради для оформлення позову про усунення права на спадкування рідні ОСОБА_4 на підставі ст. 1224 ЦК України.

Крім того, при формуванні спадкової справи нотаріусом були встановлені певні обставини, які слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач не погоджується із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що і є причиною спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа (ч. 1 ст. 1265 ЦК України).

Так, в якості підтвердження факту смерті спадкодавця позивачем надана копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Новодружеськ Луганської області, видане 01.03.2019 року, серія НОМЕР_6 (а.с. 60).

При огляді в судовому засіданні оригіналу та копії вказаного свідоцтва судом встановлено наявність явної підчистки у графі «по батькові» - « ОСОБА_19 » в обох документах, походження якої позивач пояснити не змогла.

По вказаному факту позивач пояснила, що похованням померлої займалася ОСОБА_3 сусідка померлої, яка і надала їй оригінал свідоцтва про смерть.

В подальшому, в якості підтвердження факту смерті спадкодавця позивачем до матеріалів справи долучений витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті.

Так, згідно інформації з вказаного реєстру було зареєстровано 01.03.2019р. факт смерті ОСОБА_4 (а.с. 192).

Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа була заведена по факту смерті ОСОБА_4 (а.с. 184-185).

Отже, з наданих документів вбачається явна невідповідність у написанні прізвища особи, після смерті якої відкрита спадщина.

Посилання позивача в судовому засіданні на те, що вказані розбіжності усуваються шляхом дослідження судом експертного висновку від 20.11.2023р., наданого позивачем, відповідно до якого розбіжності виникли внаслідок фіксації в офіційних документах жіночих форм імені по батькові, суд не приймає до уваги, оскільки вказаний висновок наданий суду вже після дослідження всіх доказів по справі з порушенням встановленого процесуального строку для надання доказів, не складений за вимогою суду, а на запит невідомої громадянки ОСОБА_20 , яка навіть не є стороною по справі.

Крім того, міркування, викладені в наданому висновку, не спростовують факти, виявлені судом при дослідженні наданих позивачем доказів та не виправляють виявлені помилки саме тим шляхом, на якому наголошує позивач, оскільки чинним законодавством передбачений інший порядок виправляння подібних помилок.

До того, ж, в якості підтвердження факту родинних відносин з померлою, позивачем надано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.09.2019 року, відповідно до якого встановлено факт родинних відносин, а саме: те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є троюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 47-49).

Вказане рішення суд не приймає в якості зазначеного доказу з наступних підстав.

Так, при зверненні ОСОБА_2 до суду в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, Голосіївським районним судом м. Києва не було прийнято до уваги вимоги ч. 6 ст. 294 ЦПК України при розгляді справи, що в даному випадку має місце спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, хоча в рішенні суду зазначено, що заява до суду обґрунтована необхідністю звернення до суду саме з метою отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Крім того, заінтересованою особою у вказаній справі заявлена ОСОБА_20 , хоча вказана особа звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса лише 10.02.2020 року, тобто набагато пізніше ніж прийнято рішення у справі і жодним чином не могла брати участь у вказаній справі в якості зацікавленої особи, тим паче без підтвердження родинних зв`язків з померлою.

На вказані обставини звертав увагу і нотаріус при веденні спадкової справи.

Однак, вказані обставини також не були враховані судом при розгляді справи, що свідчить про поспішність розгляду вказаної справи та прийняття вказаного рішення без дослідження всіх обставин справи.

До того ж, вказаним рішенням встановлено факт родинних відносин щодо ОСОБА_4 , тобто невідповідність у написанні «по батькові» спадкодавця також має місце у вказаному документі.

До того ж, нотаріусом встановлено наявність інформації, яка надійшла від Новодружеської міської ради листом від 05.06.2020 року вхід. № 155/02-14/35-2019, відповідно до якої ОСОБА_2 не надавала належної допомоги спадкодавцю, в той час як вона її потребувала і ніяким чином не опікувалася померлою.

Також нотаріусом встановлено спір про право ОСОБА_2 на спадщину та виплату ОСОБА_3 витрат на догляд та поховання спадкодавця.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, померла ОСОБА_4 не потребувала сторонньої допомоги, почувала себе добре та сама себе обслуговувала. Будь-яких претензій при зустрічі ОСОБА_3 до неї не висувала і взагалі не бажала спілкуватися. До того ж, їй невідомі факти, які б свідчили про усування її від спадкування.

Вказані обставини, на думку позивача та її представника, не можуть слугувати перепоною для отримання нею спадщини, оскільки офіціальних претензій від будь-яких державних органів вона не отримувала.

Між тим, вказані обставини були встановлені нотаріусом при оформленні спадкової справи, підтверджені певними фактами, які, нажаль судом не можуть бути досліджені в судовому засіданні, в зв`язку з недосяжністю спадкової справи та перебуванням її на окупованій території.

Однак вони не можуть бути не прийняті судом та проігноровані з підстав, зазначених вище, тим паче, що вони були прийняті нотаріусом до уваги та стали перепоною для видачі свідоцтва про спадщину.

До того ж, спадкування за законом повинно бути прозорим, безспірним та таким, що виключає всілякого роду сумніви щодо правомірності набуття права на спадщину.

Отже, в судовому засіданні встановлено, а позивачем в свою чергу не спростований, ряд обставин, які ставлять під сумнів безспірне право позивача на задоволення позовних вимог та відповідно, отримання спадщини за законом.

В свою чергу, позивачем також не спростовані обставини, встановлені нотаріусом при веденні спадкової справи, та які слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Іншого позивачем в судовому засіданні не доведено.

З огляду на викладене позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра