П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Київ

Справа №755/9890/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/13136/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Яровенко Н.О., 12 липня 2023 року в м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, заінтересована особа: приватний нотаріус Партола Майя Дмитрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, зацікавлена особа: Приватний нотаріус Партола Майя Дмитрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наприкінці червня 2023 року вона дізналась що у її матері залишилось спадкове майно, а саме золоті прикраси, які знаходяться в одному з відділень банку, і доступу до яких вона не має, оскільки спадщина не відкрилась. В червні вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Партоли М.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, заінтересована особа: приватний нотаріус Партола Майя Дмитрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що позовна заява подана до суду за правилами виключної підсудності, однак із предмету позову вбачається, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати загальну підсудність, а тому справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, у зв'язку з чим зазначену цивільну справу необхідно надіслати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.

Не погодилась із ухвалою суду позивач ОСОБА_1 , нею подана апеляційна скарга, в якій вона вказує на те, що вона вибрала виключну підсудність, тому що вона на даний час не може точно сказати чи наявне чи відсутнє спадкове майно, яка його вартість і де воно знаходиться та чи існує взагалі. Зазначає, що спадкодавець - її мати проживала в Дніпровському районі м. Києва і вона також проживає в Дніпровському районі м. Києва, а тому спадщина могла знаходитись саме в цьому районі. Таким чином, вважає, що вона вибрала виключну підсудність, бо так їй дозволяє закон, а тому ухвала про передачу справи до Шевченківського районного суду м. Києва підлягає скасуванню.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що у липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, зацікавлена особа: Приватний нотаріус Партола Майя Дмитрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 місяці.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що наприкінці червня 2023 року вона дізналась що у її матері залишилось спадкове майно, а саме золоті прикраси, які знаходяться в одному з відділень банку, і доступу до яких вона не має, оскільки спадщина не відкрилась. В червні вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Партоли М.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного, вона була змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом.

Суд першої інстанції передаючи справу за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва виходив з того, що із предмету позову вбачається, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати загальну підсудність, а не виключну, як на тому наполягала позивач.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3 перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З наведених обставин справи вбачається, що предметом позову є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, яка складається із золотих прикрас, які знаходяться в одному з відділень Банку.

Згідно ч.1 ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, речі поділяються на нерухомі і рухомі. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

В даному випадку спадщину складають золоті прикраси, що є рухомою річчю, а тому до позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно застосовувати загальну підсудність, а не виключну.

Відповідачем у справі позивач вказав Київську міську раду, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

За таких обставин ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року про передачу справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обгрунтованою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач звернулася до суду першої інстанції за правилами виключної підсудності, оскільки точне знаходження майна їй не відомо, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вказане суперечить нормам процесуального права, зокрема, положенням ст. 30 ЦПК України, та є власним трактуванням позивачем норм цивільно-процесуального законодавства.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали, позивачем в апеляційній скарзі не надведено.

Таким чином, викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не знайшли своє підтвердження, і не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду. Суд першої інстанції повно дослідив матеріали позовної заяви, вірно застосував норми чинного законодавства, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 12 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судця-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук