27.11.2023 227/2186/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка постійно проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка складає з себе частину житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 . Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України від 16 серпня 2023 року прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є ідентичними. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або претендують на спадщину, не має. Позивач звернувся до державного нотаріуса Добропільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно померлої матері - ОСОБА_2 , 1941 року народження. За результатами звернення нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки позивач із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернувся, доказів постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини не надав, тому у відповідності до ст. 1272 Цивільного кодексу України вважається таким, що спадщину не прийняв. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, оскільки у зв`язку із загрозою обстрілів міста та постійною тривогою, 03 липня 2022 року разом із дружиною, яка є інвалідом 3 групи, евакуювався за кордон. ОСОБА_2 виїжджати відмовилась, за нею доглядали батьки дружини позивача. До України ОСОБА_1 повернувся 31 липня 2023 року, що призвело до того, що позивач не мав змоги займатися оформленням спадщини.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визначити йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні вимог наполягає.

Представник позивача адвокат Акульшина В.Д. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача, Білозерської міської ради, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника ради, заперечень не має, рішення просив ухвалити на розсуд суду.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 29 вересня 2022 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради Донецької області (а.с.10).

Померла ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується доданими до позовної заяви документами.

Згідно експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України № 056/1122-а/2 від 16 серпня 2023 року, українські прізвища ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , а також російський запис ОСОБА_1 , у документах наданих ОСОБА_1 для експертизи, є ідентичними (а.с.17).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру належить ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 10 травня 1995 року (а.с.20) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.21).

21 квітня 2011 року ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого вона все своє майно, з чого б воно не складалося, та де б не знаходилося, у тому числі трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15).

Постановою державного нотаріуса Добропільської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гусєвої О.В. від 14 серпня 2023 року № 567/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.23).

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкрита (а.с.54-57).

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 3 постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» у редакції постанови КМУ № 719 від 24.06.2022 року установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як установлено судом, позивач пропустив строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із загрозою обстрілів міста та постійною тривогою, 03 липня 2022 року разом із дружиною, яка є інвалідом 3 групи, евакуювався за кордон. До України ОСОБА_1 повернувся 31 липня 2023 року, що призвело до того, що позивач не мав змоги першочергово займатися оформленням спадщини.

З огляду на викладене суд вважає, що причини пропуску для прийняття спадщини, є поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що відповідач не має заперечень щодо задоволення позову, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , тому його вимоги є доведеними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 200, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

27.11.23