Справа № 606/2094/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Теребовлі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить винести обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на шість місяців, заборонивши йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею без її згоди, оскільки ОСОБА_2 чинить фізичне та психологічне насильство щодо неї.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, вказала у заяві про видачу обмежувального припису розглядати справу за її відсутності, заяву просить задовольнити із мотивів, викладених у ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017№2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов"язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проживають по АДРЕСА_1 . Окрім них, у вказаному будинку проживають їхні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які народилися у шлюбі, зареєстрованому 17.06.2000 року Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області.

14 грудня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області/справа №606/1925/22/.

Як вбачається із інформації №10942/114/01-2023 від 05.10.2023 року, виданої відділенням поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, за заявою ОСОБА_1 з приводу вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства протягом тривалого часу, дані факти зареєстровано у відділенні поліції, за якими було складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 173 2 КУпАП, які розглянуті Теребовлянським районним судом. Також із вказаної інформації вбачається, що відносно ОСОБА_2 08.09.2023 року було внесено відомості в ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України.

Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що ОСОБА_2 і надалі чинить психологічний тиск на заявника.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1 , є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Суд, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як вбачається із його заяви іншого житла у нього немає, тому суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, застосувавши один із наведених нею заходів тимчасового обмеження прав кривдника, який буде забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника та на термін у три місяці.

Керуючись ст. 19, 76-77, 265, 273, 293, 294, 350-5 350-6 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на три місяці, яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 переслідувати ОСОБА_1 та в будь який спосіб спілкуватися з нею без її згоди.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Повідомити про прийняте рішення Теребовлянську міську раду Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст.354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: