КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 756/9607/22

номер провадження №22-ц/824/7305/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи представник відповідача Кравець Т.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

апеляційною скаргою представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» Лелюх Віти Миколаївни

на рішення Оболонського районного суду м. Києва 22 лютого 2023 року /суддя Майбоженко А.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії. Позивачі просили визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку, встановленого згідно проекту, лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу з централізованого опалення (теплопостачання) в опалювальні сезони 2019-2022 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 64086502), що обліковує теплову енергію по квартирі АДРЕСА_1 . Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення (теплопостачання) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за теплопостачання з жовтня 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла, заводський номер 64086502, у кухні квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 22 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2022 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 64086502).

Зобов`язано Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за теплопостачання з жовтня 2019 року по 14.02.2023, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 64086502), встановленого у квартири АДРЕСА_1 .

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривень 80 копійок. /а.с. 92-99/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення в частині відмови скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не вірно здійснені висновки, зокрема, визнаючи неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку лічильника, суд повинен захистити порушене право позивачів і зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за опалення з урахуванням показань лічильника, встановленого в квартирі. Адже мова не йде про період та час нарахування, а про здійснення нарахувань (рахунків-повідомлень) відповідно до показників квартирного лічильника (а не загально-будинкового, як проводить відповідач). Це випливає і з висновків суду здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання з жовтня 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла. Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 756/2361/20-ц.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» Лелюх В.М. також звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції встановивши, що внутрішньобудинкова система опалення в будинку двухтрубна з нижньою розводкою, з поквартирною підсистемою (вертикально-горизонтальною розводкою), а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внутрішньобудинкова система опалення в цьому будинку відповідає усім критеріям, що визначені у п. 6 Порядку № 829, що надають технічну можливість встановлення вузлів розподільного обліку в квартирах вказаного будинку, дійшов помилкового висновку про неправомірність дій відповідача щодо неврахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії позивача. Крім того, прилад обліку теплової енергії в квартирі Ппозивача встановлено 21.06.2016 р. На момент затвердження робочого проекту зі встановлення вузла обліку (2004 рік) діяли інші положення нормативно-правових актів, які не враховано судом при прийняті рішення, які також підтверджували неможливість та неправомірність встановлення вузлів розподільного обліку на внутрішньобудинковій системі опалення позивача та влаштування його в межах квартири. З огляду на зазначене, врахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивача неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановленого розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, яка з`явилась у судове засідання підтримала доводи своєї апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційних скаргах обох сторін доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування від 15.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненком В.Д. (а.с.13).

На замовлення позивача ОСОБА_2 у 2004 році ПП «АКВА Україна» розроблено «Проект» встановлення вузла обліку теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 . (а.с.18-31).

Зазначений проект погоджений ТОВ «Житлобуд-1», що підтверджується актом прийняття приладу комерційного обліку споживача від 14.10.2007 року підписаним представником постачальника - головним інженером ТОВ «Житлобуд-1» ОСОБА_3 та відміткою круглої печатки ТОВ «Житлобуд-1», та вищевказаний вузол обліку теплової енергії на опалення взятий на облік ТОВ «Житлобуд-1», та опломбований (а.с.33).

15.10.2007 року між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Житлобуд-1» було укладено договір №0001 на постачання теплової енергії.

05.09.2016 року позивачка ОСОБА_1 уклала з ПАТ «Київенерго» договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню № 20100 (а.с.37-38). Опалювальна площа квартири позивачки - 122,9 кв.м.

22.11.2019 року, встановлений в квартирі позивачки теплолічильник, пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 по класу 4. Вказане свідоцтво чинне до 22.07.2023 року(а.с.34).

Відповідно до акту обстеження щодо технічної можливості встановлення розподільного обліку теплової енергії в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 від 15.10.2019 року, складеного ПП «Аква Україна» визначено, можливим встановлення вузла розподільчого обліку згідно вимог постанови №289 від 10.10.2018 (а.с. 36).

Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 стало КП «Київтеплоенерго».

З письмових заяв по суті справи та наданих доказів судом встановлено, що до жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений у даній квартирі.

Проте, станом на 30 жовтня 2019 року теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивача на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснюється КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньобудинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири позивачки.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до статті 1 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:

вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії.

Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

З огляду на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018 року, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік.

Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами.

Також, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку №829.

Так, згідно п. 12 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвиту, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270, не вимагається повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку (приладу - розподілювача теплової енергії), який раніше був прийнятий на абонентський облік, в приміщенні реконструйованої, капітально відремонтованої будівлі, якщо реконструкція, капітальний ремонт будівлі були здійснені без заміни такого вузла обліку (приладу - розподілювача теплової енергії).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у КП «Київтеплоенерго» були відсутні правові підстави для зняття з обліку індивідуального лічильника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 встановленого в належній ОСОБА_1 на праві власності квартирі АДРЕСА_1 ПП "АКВА Україна" згідно проекту, який був погоджений, а вузол квартирного обліку теплової енергії введений в експлуатацію та опломбований 14.10.2007 року, взятий на облік 15.10.2007 року ТОВ «Житлобуд-1», а 05.09.2016 року ПАТ "Київенерго".

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості встановлення індивідуального лічильника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що такий лічильник вже було встановлено, показання приймались.

Порядок № 829 не передбачає зняття з обліку тих лічильників споживачів, які були погоджені та взяті на облік до набуття чинності цієї постанови, та не встановлює заборони щодо врахування показників по даним лічильникам, які надаються споживачами.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №756/2361/20-ц, які суд зобов`язаний враховувати.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що КП «Київтеплоенерго» було порушено вимоги абз. 2 пункту 10 Правил № 630 відповідно до якого, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку, без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил.

22.07.2019 року встановлений в квартирі позивачів теплолічильник пройшов чергову повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 по класу 4. Вказане свідоцтво чинне до 22.07.2023.

Аналізуючи зазначене, суд першої інстанції вірно вважав, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон 2019-2022 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 64086502), є неправомірними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги представника КП виконавчого органу Київради КМДА «Київтеплоенерго» Лелюх В.М. висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях і повністю суперечать висновкам щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №756/2361/20-ц.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що вимоги позивачів про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування вартості послуг з теплопостачання після ухвалення цього рішення, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вимога про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за опалення (теплопостачання) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі, у подальшому, тобто після вирішення цієї справи судом, не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, яке в даний час таким не є, оскільки нарахування за майбутні періоди ще не здійснені.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що визнаючи неправомірність дій відповідача, суд повинен захистити порушене право позивачів і зобов`язати відповідача здійснювати нарахування оплати за опалення з урахуванням показань лічильника, встановленого в квартирі, що також випливає з висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 756/2361/20-ц, апеляційним судом відхиляються з огляду на суб`єктивне трактування апелянтом законодавства і висновків, викладених у постанові ВС.

Так, у вказаній справі, однією з вимог було надалі, здійснювати нарахування, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла. Колегія суддів погодилась з висновками суду апеляційної інстанції про неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі приладу обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальний сезон без урахування щомісячних показників лічильника. Касаційну скаргу Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року залишено без змін.

Водночас, Постановою Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року вимоги про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання у подальшому залишені без задоволення з огляду на частину першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічних висновків дійшов суд першої інстанції у цій справі, з чим повністю погоджується апеляційний суд, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вимога про зобов`язання Комунального підприємства "Київтеплоенерго" здійснити нарахування за теплопостачання у подальшому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» Лелюх Віти Миколаївни на рішення Оболонського районного суду м. Києва 22 лютого 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва 22 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: