КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 372/4262/21 Апеляційне провадження № 22-з/824/1604/2023Головуючий у суді першої інстанції - Висоцька Г.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
У Х В А Л А

26 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кулініченко Геннадієм Володимировичем, про ухвалення додаткової постанови по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа:Козинська селищна рада Обухівського району Київської області про припинення права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області про припинення права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (т. 1 а.с. 3-12).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2022 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Козинська селищна рада Обухівського району Київської області, про припинення права власності, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 02.02.2022, у вигляді 1) арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0050, площею 0,0400 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; 2) заборони ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :02:004:0050, площею 0,0400 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; 3) заборони ОСОБА_3 вводити в експлуатацію будівлі на земельній ділянці кадастровий номер :02:004:0050, площею 0,0400 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 240-245).

Постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03.10.2022 залишено без змін.

12.12.2023 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подано клопотання про прийняття додаткової постанови, якою стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

22.12.2023 представником ОСОБА_2 - ОСОБА_6 було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтовувалось тим, що подане клопотання відповідача про стягнення витрат не містить додатків, а саме договір про надання правничої допомоги, зі змісту якого можна було б встановити орієнтовну суму (винагороду) адвоката за надані юридичні послуги; акт (актів) виконаних робіт (послуг), квитанції про сплату коштів чи розписка про отримання коштів за послуги від адвоката тощо.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 заперечувала проти поданого клопотання та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Положенням ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді Нежури В.А., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даною заявою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 зазначає, що про понесені судові витрати в суді апеляційної інстанції ним заявлялось у відзиві на апеляційну скаргу. Подану заяву було направлено учасникам справи, що підтверджується наданою квитанцією.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;,

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи зазначену норму процесуального права, слід дійти висновку про те, що для відшкодування витрат на правничу допомогу, заявником має бути вчинено дві обов`язкові дії, а саме, до закінчення судових дебатів зробити заяву про відшкодування судових витрат, а в подальшому, надати докази понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, якщо такі докази не було подано під час розгляду справ.

У постановах Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св 19), від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18) від 03.03.2021 у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (ч. 2 ст. 137 ЦПК України, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»)

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зроблено висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляться судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (висновки постанови Верховного Суду від 22.10.2018 у справі № 826/856/18).

Відсутність у договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

Таким чином, для документального доведення понесених стороною витрати на правову допомогу, необхідно надати: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат (висновки постанови Верховного Суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 (провадження № 61-4683св23).

Із матеріалів справи вбачається, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. До відзиву представником було подано: копію акту виконаних робіт від 08.12.2022 на суму 15 000,00 грн; ордер серії АІ № 1318006 від 08.12.2022; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 5555/10 від 24.12.2015 (т. 2 а.с. 35 - 40, 42 - 44).

Однак, до матеріалів справи, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, а ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представником відповідача не було надано договору про надання правничої допомоги, на підставі якого колегія суддів мала б можливість перевірити обчислення адвокатського гонорару, а також можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару (висновок Верховного Суду у постанові від 03.10.2022 у справі № 569/4771/19 (провадження № 61-12001св20)).

Таким чином, за відсутності об`єктивної можливості пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом та його клієнтом щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, визначеного укладеним між адвокатом та стороною договором про надання правничої допомоги, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кулініченко Геннадієм Володимировичем, про ухвалення додаткової постанови залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова