Справа № 464/1875/23 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/811/2496/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з 16 листопада 2001 року з ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час спільного проживання у подружжя народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ще до досягнення дітьми повноліття, аліменти з відповідача стягувались в примусовому порядку. Оскільки діти продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Позивачка самостійно несе всі необхідні витрати на утримання дітей, в тому числі пов`язані з здобуттям освіти, оплачує витрати на лікування, оздоровлення, відпочинок, харчування, розвиток тощо.

ОСОБА_4 , на момент звернення до суду із позовом навчався на третьому курсі денної форми навчання факультету міжнародних відносин Львівського національного університету ім. І.Франка, що підтверджується довідкою про місце навчання №634 від 01 лютого 2023.

Донька ОСОБА_5 на момент звернення до суду із позовом була студенткою першого курсу заочної форми навчання іноземної філології Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», що підтверджується довідкою №369 від 07 березня 2023.

Донька ОСОБА_5 має статус дитини з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20 травня 2023 року.

Відповідач ухилявся від свого батьківського обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, матеріально не допомагав.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову і до досягнення ними 23 річного віку.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2023 рок позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 1/6 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 31 березня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

В решті вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту, що у зв`язку з продовженням повнолітнім сином навчання позивач несе значні витрати, у зв`язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмір 1/6 з усіх його видів доходу.

Вказує, що син проживає разом із матір`ю та батьком за однією адресою (у спільній квартирі), а відтак жодних витрат на оренду квартири чи оплату гуртожитку не несе, в тому числі не несе жодних витрат на оплату комунальних послуг, оскільки таких обов`язок виконує відповідач.

Також стверджує, що судом при вирішенні питання щодо розміру аліментів, які слід стягувати не було враховано, що на утриманні відповідача є батьки пенсійного віку, яким відповідач щомісячно матеріально допомагає, зокрема ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 .

Разом з цим, не погоджується з доводами суду першої інстанції, що батько добровільно не допомагає сину у зв`язку з його навчанням. В спростування наведеному, зазначає, що ним було долучено банківську виписку про щомісячні перекази на банківську картку сина, ОСОБА_4 .

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року змінити в частині вирішеного розміру аліментів, які слід стягувати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а саме стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.. щомісячно, починаючи з 31 березня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

15 вересня 2023 року від представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 на адресу Львівського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Наголошує, що ОСОБА_4 є повнолітнм, не досяг 23 років, навчається на денній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватись та отримувати певний дохід, тому він є таким, що потребує матеріальної допомоги. В свою чергу, відповідач є працездатною особою, отримує достойний та стабільний дохід, має можливість та зобов`язання утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2023 року без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 жовтня 2023 року, є дата складення повного судового рішення 13 листопада 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що учасники справи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

У шлюбі в сторін народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_5 ОСОБА_5 , 2004р.н. являлась дитиною з інвалідністю до 18 років.

Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади №116758 від 10 березня 2023 року вбачається, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані разом із матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №634 від 01 лютого 2023 року Львівського національного університету імені Івана Франка, ОСОБА_4 є студентом третього курсу денного відділення факультету міжнародних відносин.

Відповідно до довідки №369 від 07 березня 2023 року Державного вищого навчального закладу «Ужгородського національного університету», ОСОБА_5 є студенткою першого курсу заочної форми навчання, факультету філології.

Згідно з інформацією про доходи, виданою Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 15 липня 2023 року, ОСОБА_1 займає посаду старшого викладача, розмір його заробітку (доходу) за період з 01 січня 2021 року по 19 червня 2023 року становить 1 454 959,77 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції враховуючи матеріальне становище сторін та інтереси повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, та не досяг 23 років, строк навчання якого закінчується у червні 2024 року, вважав достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат повнолітнього сина ОСОБА_4 , стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 всіх видів доходу платника аліментів щомісячно, починаючи з 31 березня 2023 року і до закінчення повнолітнім сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

З таким висновком колегія суддів погоджується виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Окрім цього, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За вказаних обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання, відтак не має змоги влаштуватись на роботу, в той же час він потребує коштів на купівлю одягу, взуття, харчування, засобів гігієни, підручників, оплату проїзду в громадському транспорті і позивачка одна не може забезпечити всіх потреб сина, відповідач є працездатною особою, отримує достойний та стабільний дохід, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання в розмірі 1/6 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 31 березня 2023 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років.

Доводи апеляційної скарги, про те, що відсутні докази на підтвердження факту, що у зв`язку з продовженням повнолітнім сином навчання позивач несе значні витрати, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на період навчання дитина, яка продовжує навчання не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що у скаржника обоє батьків пенсійного віку, яким відповідач щомісячно матеріально допомагає, зокрема ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 , не спростовують обов`язку у наданні допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачкою не було надано жодних доказів на підтвердження понесення нею щомісячних витрат, пов`язаних із навчанням сина, спростовуються матеріалами справи, а саме долученими до відповіді на відзив копіями квитанцій про переказ коштів на картковий рахунок ОСОБА_4 (а.с. 114-135).

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги той факт, що на утриманні у позивачки перебуває також донька ОСОБА_5 , яка має статус дитини з інвалідністю. Остання хоч і проживає у Федеративній Республіці Німеччина в статусі біженця, проте також потребує витрат на підручники, канцелярію, додаткові освітні програми, оплату житла, доїзд до місця навчання, харчування, одяг, взуття та речі першої необхідності.

Доводи апеляційної скарги про те, що син проживає разом із матір`ю та батьком за однією адресою (у спільній квартирі), а відтак жодних витрат на оренду квартири чи оплату гуртожитку не несе, в тому числі не несе жодних витрат на оплату комунальних послуг, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, з врахуванням його потреб є достатнім для забезпечення ОСОБА_4 належних умов для життя та навчання на факультеті міжнародних відносин ЛНУ ім. І. Франка.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.