Справа № 570/767/23
Номер провадження 2/570/541/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, -

в с т а н о в и в :

16 лютого 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, вчиненням кримінального правопорушення, в якій просить стягнути з останнього на її користь 264000,00 (двісті шістдесят чотири тисячі) грн моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Короткий зміст заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у результаті дорожньо-транспортної пригоди від отриманих травм, чим їй спричинено значну та непоправну шкоду, яка проявляється у великих моральних стражданнях, переживаннях, негативних емоціях, змінах в психологічній сфері у формі страху, суму, журби, смутку, емоційного перенапруження, що суттєво вплинуло на стан її здоров`я. Позивач стверджує, що наслідки даної події, які обумовили лікування та проведення правових заходів, спричинили залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, у зв`язку з чим вона звернулася до ПрАТ "СК "Перша", в якій була застрахована відповідальність відповідача на дату настання ДТП (поліс № АР-5442077), про виплату страхового відшкодування в розмірі 36000,00 гривень, які на момент подання позову не виплачені. Загальний розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок втрати близької людини через передчасну смерть сина, ОСОБА_1 оцінює в сумі 264000,00 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, постановою слідчого СУ ГУНП у Рівненській області Тумак І.В. від 31.10.2022 р. кримінальне провадження по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Позивач стверджує, що оскільки моральна шкода була завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, то незалежно від наявності вини вона має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду.

06 квітня 2023 року представник відповідача - адвокат Кедрун Л.С. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. З покликанням на релевантну практику Верховного Суду, представник відповідача зазначає, що обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика, а на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія транспортного засобу "Skoda Octavia А7", реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ "СК "Перша" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/5442077 від 30.04.2021 року з лімітом відповідальності на одного потерпілого (за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю) становить 260000,00 гривень.

Крім того, у відзиві представник відповідача стверджує, що батькам покійного передано кошти в сумі 40000,00 гривень, що було підтверджено позивачкою 24.01.2022 року під час допиту, як потерпілої.

У письмових поясненнях, поданих через канцелярію суду 08 серпня 2023 року, представник позивача - адвокат Сенчук В.П. зазначає, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Представник позивача стверджує, що доводи відповідача, що кримінальне провадження відносно нього закрите у зв`язку з відсутністю в його діях вини не впливають на вирішення спору, оскільки не доводять ані умислу, ані непереборної сили, що могло б звільнити відповідача від відшкодування шкоди. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і не винні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, а відповідач як законний володілець майна повинен нести відповідальність за завдану позивачу шкоду незалежно від наявності вини, оскільки діє презумпція заподіювана шкоди. У письмових поясненнях сторона позивача вважає, що в наявності є порушення прав позивача, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 02 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у даній справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання з участю сторін на 12:00 год. 06 квітня 2023 року.

У зв`язку з відпусткою судді розгляд справи відкладено на 15 травня 2023 року о 11:15 год.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2023 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10:00 год. 14 червня 2023 року.

У судовому засіданні 14 червня 2023 року за клопотанням представника позивача оголошено перерву до 05 липня 2023 року.

05 липня 2023 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 28 липня 2023 року о 11:15 год.

У судовому засіданні 28 липня 2023 року з технічних причин оголошено перерву до 08 серпня 2023 року до 10:00 год.

08 серпня 2023 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 11 вересня 2023 року о 12:00 год.

11 вересня 2023 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 27 вересня 2023 року о 09:30 год.

27 вересня 2023 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2023 року о 10:45 год.

12 жовтня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 02 листопада 2023 року о 10:00 год.

У судовому засіданні 02 листопада 2023 року судом задоволено клопотання представника відповідача про долучення доказів до матеріалів справи, подане ним 11 вересня 2023 року через канцелярію суду, в якому останній просив долучити до матеріалів справи докази відшкодування моральної шкоди позивачу страховою компанією ПрАТ "Страхова компанія "Перша", оскільки вказані документи надійшли на адвокатський запит із запізненням.

У судовому засіданні 02 листопада 2023 року оголошено перерву до 21 листопада 2023 року до 11:00 год.

У судове засідання 21 листопада 2023 року сторони не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій позовні вимоги просив задоволити повністю та просив взяти до уваги заяву про уточнення позовних вимог, враховуючи ті обставини, що по даній справі неодноразово змінювалися представники. Представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечив проти задоволення поданої представником позивача заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Щодо поданої представником позивача заяви про уточнення позовних вимог.

21 листопада 2023 року представник позивача подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 264000,00 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок здійснення діяльності джерелом підвищеної небезпеки. У даній заяві представник позивача, зважаючи на те, що вказані вище заяви процесуальне законодавство передбачає можливість подавати саме на підготовчому засіданні, просив поновити процесуальний строк та долучити дану заяву про уточнення позовних вимог до матеріалів справи.

Надаючи оцінку поданій заяві про уточнення позовних вимог у даній справі, суд зазначає наступне.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ''«Дія 97» проти України'' від 21 жовтня 2010 року).

У п.п.6,7 ч.2 ст.43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч.1 ст.189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання (ч.2 ст.189 ЦПК України).

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Водночас не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Враховуючи вищенаведене, суд розцінює подану 21 листопада 2023 року представником позивача заяву про уточнення позовних вимог як заяву про зміну підстав позову.

Оскільки зміна підстав позову шляхом подання письмової заяви допускається ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання, а підготовче провадження у даній справі було закрито ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15 травня 2023 року, тобто понад 6 місяців тому, суд не вбачає за можливе прийняти заяву про уточнення позовних вимог до розгляду та відмовляє представнику позивача у задоволенні такої заяви.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2021 року, приблизно о 23 годині 35 хвилин, у темну пору доби, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Skoda Octavia A7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне, зі сторони м. Луцьк у напрямку м. Рівне, зі швидкістю близько 80 км/год, з увімкненим ближнім світлом фар, на 138 км + 850 м. вищевказаної автодороги, що в межах Рівненського району Рівненської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перебуваючи в стані сильного ступеню алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю в крові 2,90 % проміле), не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, несподівано перед близько їдучим транспортним засобом, поза межами нерегульованого пішохідного переходу, перетинав проїзну частину зліва направо по ходу руху транспортного засобу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих травм помер в автомобілі швидкої медичної допомоги, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

17 жовтня 2021 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2022 року, у ході проведення досудового розслідування не встановлено вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, натомість встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода стала з вини пішохода ОСОБА_5 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 17.10.2021, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

За результатами обстеження комп`ютерної томографії № 14038 від 08.10.2022 Комунальним некомерційним підприємством "1 територіальне медичне об`єднання м.Львова" надано заключення відносно ОСОБА_1 : новутвір (Са) верхньої частки лівої легені (сегменти S1/S2), вторинне ураження л/в середостіння (групи 4L, 56 7, 10) Т2bN2M0. Киста сегменту s8 печінки.

Згідно з протоколом допиту потерпілого від 24 січня 2022 року, ОСОБА_1 повідомила, що родичі водія надали їм допомогу на поховання в розмірі 40 тисяч гривень.

На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ОСОБА_3 - Skoda Octavia A7, реєстраційний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ "Страхова компанія "Перша", що підтверджується полісом № АР/5442077 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.04.2021.

У листі від 10 серпня 2023 року № ЦВ23-0476, адресованому представнику відповідача, ПрАТ "Страхова компанія "Перша" повідомляє, що 11 квітня 2023 року здійснило виплату страхового відшкодування по події, що мала місце 17 жовтня 2021 року за участю забезпеченого полісом АР-5442077 транспортного засобу "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ) на користь родичів потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 122250,00 грн.

Зазначені виплати страхового відшкодування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджуються платіжними інструкціями № 1244 від 11.04.2023, № 1243 від 11.04.2023 та № 1242 від 11.04.2023.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ч.1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148).

У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 446/155/16-ц (провадження № 61-40461св18) зроблено висновок про застосування частин першої, третьої статті 13 ЦПК України та зазначено, що "кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не вправі змінювати заявлені позивачем вимоги, предмет та підстави позову".

Звернувшись до суду з позовом у цій справі, ОСОБА_1 просила суд стягнути з останнього на її користь 264000,00 (двісті шістдесят чотири тисячі) грн моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Оскільки судом встановлено, що на день подання позовної заяви у даній справі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 від 17.10.2021 було закрите, то у суду відсутні підстави вважати, що смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер у результаті дорожньо-транспортної пригоди від отриманих травм, була зумовлена саме вчиненням кримінального правопорушення.

За таких обставин, оскільки твердження позивача про завдання їй моральної шкоди кримінальним правопорушенням не доведено наявними у справі доказами, а змінювати прохальну частину (у даному випадку підставу позову) позовної заяви, в якій наявність моральної шкоди обґрунтована вчиненням кримінального правопорушення, суд не вправі, то у позові слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач у даній справі звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а у позові відмовлено, судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 49, 76-81, 83, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28 листопада 2023 року.

Суддя Гладишева Х.В.