Номер провадження 2/243/1485/2023
Номер справи 243/5089/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадженняу відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

вимоги позивача: про стягнення недоотриманої пенсії, визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії,

учасники справи: представник відповідача ОСОБА_3 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.25 вересня 2023 ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та стягнення недоотриманої пенсії.

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії. На запит нотаріуса органом Пенсійного фонду України було надано відомості щодо наявності недоотриманої пенсії у сумі 135500,87 грн. з вказівкою, що нарахування здійснювалося відповідно до вимог ч.1 ст.46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, після чого нотаріусом було видано позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану суму недоотриманої пенсії. 29.10.2021 позивач через представника звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину, але до теперішнього часу виплата здійснена не була. На запит представника позивача відповідач повідомив, що відповідно до заяви позивача проведено нарахування недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у сумі 128908,96 грн. за період з 28.10.2018 по 31.01.2020. Тобто, відповідач неправомірно зменшив суму, вказану у свідоцтві про право на спадщину за законом, яке було видано на підставі відомостей, наданих самим відповідачем на 6591,91 грн з розрахунку: 135500,87 грн. (сума за свідоцтвом про право на спадщину) 128908,96 грн. (залишок нарахованої та невиплаченої суми недоотриманої пенсії станом на 08.02.2023).

Тобто, інформація, надана нотаріусу щодо загальної суми заборгованості по пенсії, яка мала бути успадкована позивачем, не відповідала дійсності, оскільки виплата пенсії померлому була припинена з 01.07.2014.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Посилаючись на порушення прав позивача, представник позивача просить визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 27.10.2018 та зобов`язати відповідача виплатити її позивачеві, а також стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію у сумі 135500,87 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину.

2.Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за віком. З 01.07.2014 виплата пенсії призупинена у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії зменшується в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

На запит приватного нотаріуса управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії та надано відомості про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 135500,87 грн. з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058. 29.10.2021 із заявою про виплату недоотриманої пенсії звернувся позивач через свого представника, за результатами розгляду заяви нараховано недоотриману пенсію у сумі 128908,96 грн. за період з 28.10.2018 по 31.01.2020 з урахуванням положень статті 46 Закону №1058.

Механізм виплати пенсій, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам органами Пенсійного фонду України визначений Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (далі - Порядок 1165). Згідно положень Порядку 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті ПФУ на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами ПФУ, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій, на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України, зокрема, про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи), та у сформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період. Пенсійні виплати за минулий період згідно з Порядком 1165 проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. Розмір пенсійної виплати визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється виплата. В разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати у розмірі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму, пенсійна виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням.

Відповідно до вказаного Порядку 1165 суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2023. Протягом 2023 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 - в розмірі 557,32 грн та у вересні 2023 року 2093,00 грн. Залишок нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 станом на 28.09.2023 складає 126258,54 грн., відповідач не ухиляється від виплати недоотриманої пенсії померлого, заборгованість обліковується в управлінні, а виплату недоотриманої пенсії буде проведено за наявності відповідного фінансування та на умовах Порядку 1165.

За період з 01.07.2014 по 27.10.2018 ОСОБА_2 пенсія не нараховувалась.

З урахуванням наведеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені за змістом відзиву.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3.Представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про витребування доказів, а саме відомостей з Підсистеми призначення та виплати пенсій про призначену, нараховану та виплачену пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.01.2014 по 31.01.2020 помісячно, розрахунок нарахованої та фактично виплаченої пенсії по його особовому рахунку за вказаний період, протоколів нарахування та виплати пенсії, протоколу нарахування та виплати допомоги на поховання.

4.Представник позивача не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою суду від 25.09.2023 провадження по справі відкрито, призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати відомості з Підсистеми призначення та виплати пенсій про призначену, нараховану та виплачену пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.01.2014 по 31.01.2020 помісячно, розрахунок нарахованої та фактично виплаченої пенсії по його особовому рахунку за вказаний період, протоколів нарахування та виплати пенсії, протоколу нарахування та виплати допомоги на поховання, зобов`язано Першу кам`янську державну нотаріальну контору надати відомості щодо спадкоємця, який прийняв спадщину, та отриманого у спадщину майна (його найменування, опис, вартість) після смерті ОСОБА_2 , запропоновано відповідачу у п?ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п?ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив.

6. Ухвалою суду від 25.10.2023 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

7. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15.07.2021, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Макіївка Донецької області у віці 76 років.

8. 28.10.2021 приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевою А.В. видане свідоцтво про право на спадщину № 3638, за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії в сумі 135500,87 грн.

9. Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області від 08.02.2023, наданих на запит представника позивача, відповідно до заяви від 29.10.2021 проведено нарахування недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 за період з 28.10.2018 по 31.01.2020 згідно ст.46 Закону України № 1058 у сумі 128908,96 грн. Сума недоотриманої пенсії, що належала одержувачу ОСОБА_2 , облікована в Головному управлінні та включена до переліку отримувачів станом на 01.01.2023 та буде виплачена після затвердження відповідних бюджетних призначень.

10. Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області від 19.07.2023, наданих на запит представника позивача, ОСОБА_2 не перебував на обліку ГУ ПФУ в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа, востаннє отримав пенсію за віком у червні 2014. Після червня 2014 пенсія ОСОБА_2 не нараховувалась та не виплачувалась, за переведенням виплати померлий не звертався, надати інформацію та довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії немає можливості. Відповідно до заяви від 29.10.2021 проведено нарахування недоотриманої пенсії за померлого ОСОБА_2 за період з 28.10.2018 по 31.01.2020 згідно ст.46 Закону України № 1058.

11. Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання ухвали суду, ОСОБА_2 з 01.01.1991 отримував пенсію за віком, востаннє пенсію було виплачено у червні 2014 у сумі 3212,96 грн. З липня 2014 по вересень 2018 у графах призначена сума, нараховано, виплачено зазначено 0, у жовтні 2018 - 979,30 грн., з листопада 2018 по лютий 2019 включно - 7595,65 грн. щомісячно, з березня 2019 по січень 2020 - 8868,47 грн. Рішенням відповідача нараховано недоотриману пенсію у сумі 128908,96 грн., з яких у липні та вересні 2023 виплачено 557,32 грн. та 2093 грн., залишок боргу становить 126258,64 грн. Згідно розрахунку відповідача, наданого на виконання ухвали суду, недоотримана пенсія у сумі 128908,96 грн. нарахована за період з 28.10.2018 по 31.01.2020. У вересні 2021 позивачеві виплачено допомогу на поховання у сумі 17736,94 грн.

12. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.09.2023 наданої на запит суду, у спадковій справі № 68431508, заведеній приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевою А.В. до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину 28.10.2021 № 3638 (бланк НРН 588064), яке на теперішній час є чинним. Заповіти та спадкові договори ОСОБА_2 відсутні.

V. Оцінка суду.

13. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

14. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

15. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

16. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

17. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

18. Відповідно до ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

19. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

20. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

21. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

22. Як зазначається представником позивача за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, спадкодавець ОСОБА_2 був пенсіонером та отримував пенсію за віком у органі ПФУ в м.Макіївка Донецької області. Виплата пенсії востаннє була проведена у червні 2014. Згідно зі статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з інших підстав суду не надано, в той час як відповідач зазначає про призупинення виплати пенсії спадкодавцеві з 01.07.2014 та вказує, що за поновленням виплати пенсіонер не звертався, тому пенсія йому не нараховувалася.

23. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

24. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

25. Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

26. Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

27. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

28. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України.

29. Таким чином, посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. З наданих відповідачем відомостей вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 отримувала пенсію за життя до 01.07.2014, її розмір станом на момент припинення виплати становив 3212,96 грн. на місяць, у листопаді 2018 розмір пенсії становив 7589,54 грн. (згідно розрахунку, наданого відповідачем та відомостей ППВП), в той час як розмір пенсії станом на місяць смерті - січень 2020 складав 8868,47 грн. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена.

30. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві ОСОБА_2 суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось, в той час як було вирішено призупинити виплату пенсії спадкодавцеві з 01.07.2014. Отже, в даному випадку, призначена довічна пенсія спадкодавця мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати).

31. Однак, на запит нотаріуса, відповідач надав відомості лише про наявність недоотриманої пенсії у сумі 135500,87 грн., обмежившись трирічним періодом згідно ст.46 Закону України № 1058, на підставі яких видане свідоцтво про право на спадщину за законом. Після звернення позивача за виплатою недоотриманої пенсії відповідачем же вказана сума недоотриманої пенсії зменшена до 128908,96 грн.

32. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

33. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

34. Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 135500,87 грн.

35. Що ж до посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд звертає увагу на такі обставини.

По перше, станом на момент звернення позивача за виплатою недоотриманої пенсії (29.10.2021) вказаний Порядок ще не був прийнятий, тобто посилання на застосування його положень до виниклих правовідносин є безпідставним.

Окрім того, у силу абзацу другого пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

36. Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

37. Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів.

У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін.

38. Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами.

39. Суд вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що внаслідок застосування Порядку 1165 виплата недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві ОСОБА_2 відбулася лише двічі у 2023 на суми 557,32 грн. та 2093 грн., тобто загалом з моменту звернення позивача у жовтні 2021 за виплатою недоотриманої пенсії йому було виплачено лише 2650,32 грн. з 135500,87 грн. належної йому недоотриманої пенсії. Так, у разі застосування вказаного Порядку 1165 виплата заборгованості буде здійснюватися щомісячними платежами у розмірі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і лише у разі достатності відповідних бюджетних призначень. Отже, зазначеною постановою звужуються права на отримання неодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця ОСОБА_2 у порівнянні з встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб. В силу статті 1 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні від 06.09.2012 непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Крім того, відповідно до частин першої - другої статті 8 цього Закону розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації; з метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів; результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акт; обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

40. Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства.

Положенням ст.10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

41. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачу недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань.

42. Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 132850,55 грн. (135500,87 грн. (сума недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину за законом) - 2650,32 грн. (виплачена позивачеві недоотримана пенсія), нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту.

43. Окрім того, відповідачем не визнається за позивачем право власності на недоотриману пенсію спадкодавця ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 30.09.2018, який не охоплюється свідоцтвом про право на спадщину. На вказану суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідачем відомостей нотаріусу не надано, без чого нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

44. Отже, оскільки за життя батько позивача недоотримав пенсію за період з 01.09.2014 по 30.09.2018, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, як було зазначено вище, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом.

45. На виконання ухвали суду про розмір призначеної пенсії спадкодавця за спірний період до моменту ухвалення судом рішення будь-яких відомостей щодо розміру обліковуваної пенсії за період з 01.09.2014 по 30.09.2018 в динаміці відповідачем не надано.

46. Положенням ч.10 ст.84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Суд витребовував у відповідача відомості щодо розміру призначених та обліковуваних пенсійних виплат спадкодавця у спірний період, але відповідач такі відомості не надав. Однак, оскільки з наданих відповідачем відомостей достовірно встановлено, що розмір призначеної пенсії неодноразово змінювався у період її невиплати, тобто не міг не обліковуватися та не міг не бути відомим відповідачеві, тому суд приходить до висновку про ненадання цих відомостей відповідачем без поважних причин.

47. Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем, відомостей про розмір спірної заборгованості за період з 01.07.2014 по 30.09.2018 ані нотаріусу, ані суду не надав, в той час як надав нотаріусу відомості за інший період у сумі 135500,87 грн., тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва на всю суму спадщини. Оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані суду відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя, додаткове звернення позивача до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, оскільки позбавлено сенсу, і не спроможне привести до оформлення позивачем своїх спадкових прав у повному обсязі, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , а, отже, він є таким, що прийняв спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України).

48. Ненадання відповідачем відомостей про розмір недоотриманої пенсії не має бути перешкодою для належного захисту порушеного права позивача (такий підхід було застосовано ВС у постанові № 638/19167/19 від 30.11.2022). Відповідачем не надано суду відомостей про розмір пенсії спадкодавця у спірний період помісячно, в той час як розмір пенсії змінювався, тому суд на підставі ч.10 ст.84 ЦПК України під час визначення розміру пенсії за спірний період вирішує справу за доказами, наявними в матеріалах справи, а саме виходячи з того, що розмір пенсії спадкодавця у листопаді 2018 становив 7589,54 грн., тому саме цей розмір пенсійної виплати суд приймає для проведення розрахунку суми недоотриманої пенсії за період з 01.07.2014 по 30.09.2018. Слід зазначити, що суд зважає, що у червні 2014 розмір пенсії становив 3219,96 грн. на місяць, однак, відповідачем не надано відомостей про збільшення розміру пенсійної виплати, не зазначено дати та кількість таких підвищень. Отже, розмір недоотриманої пенсії спадкодавця ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 30.09.2018 становитиме 379477 грн. (7589,54 грн. (щомісячний розмір пенсійної виплати) х 50 місяців (з 01.07.2014 по 30.09.2018).

49. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію за період з 01.10.2018 по 30.01.2020 у сумі 132850,55 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а на частку недоотриманої пенсії за період з 01.07.2014 по 30.09.2018 у сумі 379477 грн. за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом та зобов`язати його виплатити вказану суму на користь позивача.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

50. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

51. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір за 3 позовні вимоги з застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у відповідності до Закону України Про судовий збір у загальній сумі 1084 грн. Під час судового розгляду справи після надходження витребуваних доказів було встановлено, що ціна позову складає 512327,55 грн., тому розмір судового збору за подання вказаного позову з застосуванням понижуючого коефіцієнту становитиме 4098,61 грн. (5123,26 грн. (1% ціни позову за 2 вимоги майнового характеру) х 0,8). З огляду на задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у сумі 4098,61 грн. слід покласти на відповідача, з яких 1084 грн. слід стягнути на користь позивача, а 3014,61 грн. - на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 321, 1216-1218, 1227 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення недоотриманої пенсії, визнання права власності в порядку спадкування за законом та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом заборгованість з недоотриманої пенсії, яка була нарахована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 01.10.2018 по 31.01.2020 у сумі 132850 (сто тридцять дві тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 55 коп., що входить до складу його спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НРН 588064 від 28.10.2021, виданого приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевою А.В.

3. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 30.09.2018 у сумі 379477 (триста сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 00 коп.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01.07.2014 по 30.09.2018 у сумі 379477 (триста сімдесят дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім) гривень 00 коп.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1084 грн. 00 коп.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3) судовий збір у сумі 3014 грн. 61 коп. на рахунок отримувача: UA0026001, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 21.11.2023.

Суддя Н.О.Дюміна