СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/73/23
ун. № 759/4193/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 року до суду надійшла заява представника ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20.09.2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено. Про наявність вказаного судового рішення ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" дізнались з ЄДРСР - 06.10.2023 року. ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" не погоджується із прийнятим рішенням, оскільки вони не були повідомлені належним чином про розгляд цивільної справи, у зв`язку з чим були позбавлені можливості подати докази та заперечувати проти позовних вимог.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено, стягнуто з ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" на користь ОСОБА_1 нараховану, але невиплачену заробітну плату у розмірі 2 415, 95 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку з 08.11.2022 року по 08.05.2023 року у розмірі 69 840,60 грн, а всього стягнути 72 256,55 грн та судовий збір у розмірі 1189,57 грн на користь держави Україна.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 20.10.2023 року передавно справу судді Твердохліб Ю.О. (а.с. 69).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.10.2023 року прийнято до розгляду заяву ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2023 року та призначено судове засідання (а.с. 70).

В судове засідання ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій заперечує проти заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду, просив розглядати заяву без його участі.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Зареєстроване місце знаходження відповідача ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ": 11641, Житомирська обл., Малинський р-н, с.Пиріжки, вул.Соборна, 57, кім. 18, що підтверджується позовною заявою (а.с. 1) та заявою про перегля заочного рішення (а.с. 62).

Повідомлення ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про дати судових засідань, позовна заява з додатками, копія рішення суду направлялись за адресою: 11641, Житомирська обл., Малинський р-н, с.Пиріжки, вул.Соборна, 57, кім. 18 та вказана кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою: за закінченням терміну зберігання, та адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 44, 52-53).

Таким чином, судом вжито заходи для повідомлення ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про розгляд цієї справи.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" зазначаючи в заяві про перегляд судового рішення адресу: 11641, Житомирська обл., Малинський р-н, с.Пиріжки, вул.Соборна, 57, кім. 18, не вказує з яких підстав не отримували кореспонденцію за цією адресою.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалюючи заочне рішення за відсутності відповідача, суд виходив із того, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріали справи.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а також те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише наявність цих двох умову сукупності можная розглядати як підставу для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення жодного доказу в розумінні положень ст. 76 ЦПК України не додано. Отже, заявником не було надано суду належних і допустимих доказів, в обґрунтування поданої заяви про перегляд заочного рішення, які б могли вплинути на зміст прийнятого рішення.

Судом встановлено, що заява ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про перегляд заочного рішення суду немотивована, не містить достатніх та обґрунтованих підстав для перегляду судового рішення, які підтверджені певними доказами. Будь яких доказів у підтвердження своїх заперечень або спростування доводів позивача не надано.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин, стороною відповідача ненадано належних та допустимих доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а є підставою для апеляційного перегляду рішення суду, оскільки суд першої інстанції не може скасувати заочне рішення суду для надання іншої правової оцінки тим самим доказам у справі.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та з урахуванням відсутності істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 76, 259-261, 287-289, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що вона має право на оскарження даного заочного рішення в загальному порядку.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Твердохліб