Справа №484/1556/23
Провадження № 22-ц/812/1193/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Колосовою О.М.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

ОСОБА_2 ,

подану адвокатом Доровим Андрієм Олексійовичем

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2023 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Закревським В.І., повний текст складено 01 вересня 2023 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Мотивуючи позовні вимоги вказував, що відповідно до судового наказу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року, з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року та до досягнення ним повноліття.

Зазначає, що він систематично та в повному обсязі сплачує аліменти на утримання дитини і не має ніякої заборгованості. На сьогодні він знаходиться в лавах Збройних Сил України та з нього стягують аліменти в розмір 28 000 грн., тобто позивач сплачує аліменти майже в максимальному розмірі, передбаченому законодавством. Вважає, що вказаний розмір стягнутих аліментів не відповідає витратам на забезпечення утримання та розвитку дитини, оскільки позивачу відомо, що відповідачка витрачає фактично майже всю суму на утримання своєї нової сім`ї та ще однієї дитини.

Крім сплати аліментів на утримання дитини, позивач утримує себе в умовах бойової обстановки, має на утриманні матір-пенсіонерку, яка отримує мінімальну пенсію та потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться на обліку у зв`язку з наявністю тяжких хвороб і потребує коштів на придбання ліків.

Він також створив нову сім`ю і повинен матеріально забезпечувати свою дружину, яка має незначну заробітну плату.

Враховуючи викладене позивач просив змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року у провадженні 2-н/484/361/19 з 1/4 частини всіх видів його доходів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2019 року та до досягнення сином повноліття на 1/6 частину заробітку ОСОБА_3 і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду.

Відкликано з виконання військової частини НОМЕР_1 судовий наказ від 19 вересня 2019 року (провадження № 2-н/484/361/19).

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 80 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем докази, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , у нього, як у платника аліментів, так і у відповідачки, як отримувача аліментів, змінилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився майновий стан відповідача, у порівнянні з її станом на момент ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, розмір аліментів на утримання сина, встановлений судовим наказом сумарно перевищує розмір аліментів, встановлених ч. 5 ст. 183 СК України, на утримання однієї дитини. Разом з тим, хоча позивач на момент подачі позову і перебуває в ЗСУ, однак у нього ще є хвора матір похилого віку, та дружина від нового шлюбу, які також потребують матеріальної допомоги з його сторони, оскільки розміри пенсії та заробітної плати відповідно є мінімальними.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального і сімейного стану як платника аліментів (позивача), так і отримувача аліментів (відповідача) в порівнянні з їх становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття, що, відповідно до положень статті 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 , діючи через адвоката Дорова А.О., подала на нього апеляційну скаргу та посилаючись на не повне з`ясуванням дійсних обставин справи та порушенням норм процесуального та матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, вказує, що з вимогами про зменшення розміру аліментів не погоджуються, так відповідачка та її дитина знаходяться в скрутному матеріальному становищі. Крім того, позивач не надав суду жодних доказів зміни сімейного стану, наявності інших дітей та отримання позивачем доходів нижчих від прожиткового рівня матеріального убезпечення.

Посилається на те, що з додатків, які надані позивачем до позовної заяви відсутні будь-які письмові докази погіршення матеріального стану позивача, зміни його сімейного стану, отримання ним доходу нижчого від прожиткового рівня матеріального убезпечення, погіршення його стану здоров`я тощо. А згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зазначає, що позивач є військовослужбовцем та отримує пристойне грошове забезпечення, що посвідчується, наданими позивачем доказами. Крім того, позивач не несе додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , у позовній заяві зазначив, що сума аліментів, яку він сплачує, йде на утримання його нової родини, що є необґрунтованим, так як інших власних дітей він не має.

Спільна з позивачем дитина зараз навчається у Первомайському ліцеї «Ерудит», що підтверджується довідкою від 13 квітня 2023 року № 06-19/122. У зв`язку з навчанням дитина потребує придбання підручників, зошитів, різноманітного канцелярського приладдя тощо, а через дистанційне навчання - додаткового забезпечення дитини технічними приладами та умовами. Окрім цього, дитина відвідує додаткові заняття з репетиторами, на що витрачаються значні кошти.

Також, син відвідує секцію боксу, що підтверджується довідкою ГО «Олімпія III», якій зазначена сума оплати тренувань на місяць - 400 грн.

Також, дитина часто хворіє, що підтверджується висновком лікаря від 14 квітня 2023 року, а отже потребує санаторно-курортного лікування, придбання ліків та здійснення медичних обстежень.

Крім того, син потребує лікування у лікаря-стоматолога, про що видана відповідна довідка лікарем ОСОБА_7 від 04 травня 2023 року, копія якої надана разом із відзивом.

Позивач ОСОБА_3 , зазначив, що він сплачує аліменти приблизно у сумі 28 000 грн. Відповідно до виписки з банківської картки відповідачки, така сума аліментів не постійно сплачується позивачем. Останній розмір суми аліментів, який отримала відповідачка на утримання сина 30 березня 2023 року складає 9 912,23 грн. 24 січня 2023 року та 21 грудня 2022 року була виплата аліментів в сумі понад 28 000 грн., але це були єдині рази, коли аліменти сплачувалися в такому значному розмірі.

Окрім цього, відповідно до довідки-розрахунку Первомайського відділу ДВС від 18 квітня 2023 року № 26959/6, відповідач станом на 01 лютого 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 3343 грн.90 коп.

На її думку зміна розміру аліментів значною мірою вплине на можливості фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку сина ОСОБА_4 .

На разі відповідачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років - сином ОСОБА_8 , який народився у 2021 році, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Первомайської міської ради і отримує соціальну допомогу сім`ям з дітьми.

Але викладені доводи та обставини відповідачкою на підставу її заперечень, що посвідчуються письмовими доказами, не були взяті до уваги судом під час винесення свого протиправного рішення від 22 серпня 2023 року. Вказане протиправне рішення прийняте на користь позивача суперечить інтересам дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 адвокат Рідош-Шаповал В.І. посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися. В силу приписів частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Доров А.О. апеляційну скаргу підтримав, просив про її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частини 1 статті 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).

Згідно зі статтею 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем позовних вимог та зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2013 року народження, які стягуються судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2012 року, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 листопада 2019 року, розірвано ( а.с.9,31).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року, з ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року та до досягнення ним повноліття (а.с. 12).

Відповідно до статті 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями частин 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Згідно зі статтею 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд може прийняти рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, або те, що вони витрачаються не за цільовим призначенням у зв`язку з тим, що стягуються в недоцільно великому розмірі. Водночас, одного факту нецільового витрачання аліментів недостатньо для постановлення судом рішення про зменшення розміру аліментів, оскільки це порушувало б права дитини. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі № 552/3611/19 від 17 травня 2021 року.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У даному випадку позивачем не надано, а судом не здобуто доказів про зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я позивача.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до довідок №14 від 27 січня 2023 року, №1073 від 13 травня 2023 року, ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та йому нараховано грошове забезпечення за січень 2023 року - 43848 грн.30 коп., за лютий 2023 року - 84959 грн.01 коп. та за березень 2023 року -120674 грн.27 коп., з якого на виконання судового рішення про стягнення аліментів відповідачеві перераховано аліменти у розмірі за січень -10797 грн.65 коп., за лютий - 20921 грн. 16 коп., за березень 2023 року - 28330 грн. (а.с.10,34,48).

Заперечуючи проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на одну дитину, позивач посилається на значний розмір аліментів, які отримує відповідачка на їх спільного сина, та нецільове витрачання нею аліментів, проте такі доводи колегія суддів не бере до уваги, адже, сплачуваний розмір аліментів 28330 грн. не перевищує максимально допустимого законом - 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а одержуваний заробіток (дохід) позивача свідчить про його матеріальну спроможність якнайкраще забезпечувати дитину для задоволення її потреб та розвитку. Відповідно до положень статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування, що гарантує захист інтересів як дитини, так і платника аліментів. Факту нецільового витрачання аліментів ОСОБА_2 , що є предметом доказування по справі, не встановлено і суду таких обставин не доведено, тому такі підстави для зменшення розміру аліментів є необґрунтованими.

Відповідач здійснює витрати на утримання спільного з позивачем сина, які спрямовані на поліпшення навчання дитини, розвиток його здібностей. На підтвердження таких витрат позивачка суду надала певні документи.

Якщо ж позивач вважає, що отриманні відповідачем аліменти вона витрачає на утримання нової сім`ї та іншої дитини, то для контролю витрачання аліментів на утримання та розвиток дитини, позивач має право звернутися в органи опіки та піклування для відповідної перевірки.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує, що в нього змінилися його життєвих обставин, зокрема, створення ним іншої сім`ї.

За матеріалами справи дружина позивача ОСОБА_9 (а.с.6,7) працевлаштована та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 6 800 грн. щомісяця, а тому він повинен її утримувати. Створення позивачем нової сім`ї та отримання дружиною мінімальної заробітної плати не є підставою для зменшення розміру аліментів в розумінні чинного законодавства.

При цьому сам апелянт в позові вказав про значне збільшення його грошового забезпечення, тобто фактично про покращення майнового стану. Сплата аліментів разово у максимальному розміру не є такими, що суттєво обтяжують майновий стан апелянта з врахуванням розміру його грошового забезпечення та доходів його дружини.

У позові позивач зазначав про перебування на його утриманні матері ОСОБА_3 , як є пенсіонеркою та потребує його матеріальної допомоги, оскільки вона має тяжкі захворювання та потребує лікування, а її та щомісячний розмір пенсії (з жовтня 2022 по лютий 2023 року ) становить 3007 грн.68 коп.

Проте вказані доводи на думку колегії суддів не може бути прийнята як підстава длязменшення розміру аліментів на утримання сина, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що отримувана ОСОБА_3 пенсія та інші види соціальних виплат не забезпечує її необхідного прожиткового рівня забезпечуваності.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів потреби в утриманні матері саме ним, за наявності дочки ОСОБА_10 , 1977 року народження (а.с.5), яка зареєстрована за адресою проживання матері, та також зобов`язана утримувати матір в силу закону.

За такого, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що позивач не довів підстави свого позову, які суд безпідставно вважав доведеними, про те, що його майновий стан після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів з урахуванням розміру його доходів на день розгляду цього спору погіршився. Належних у допустимих доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України до справи позивач всупереч свого процесуального обов`язку (ст.ст. 12, 81 ЦПК) не надав.

Таким чином, суд у порушення зазначених вище вимог закону не врахував те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану. Навпаки із матеріалів справи вбачається збільшення доходів останнього. Цим обставинам суд першої інстанції всупереч вимог статті 89 ЦПК України належної оцінки не надав.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до судового наказу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення при таких обставинах не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме його інтересам.

Встановивши обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу дитині суд першої інстанції належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів саме у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), не провівши належну оцінку матеріального стану позивача, а також - балансу інтересів дитини, що має пріоритетне значення, з одного боку, а з іншого - інтересів позивача.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 не довів підстави свого позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2019 року, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, тому відповідно до статті 376 ЦПК України оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, за його недоведеністю.

За приписами частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги сплатила судовий збір в сумі 1610 грн.40 коп., які і підлягають стягненню з ОСОБА_3 на її користь.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Доровим Андрієм Олексійовичем задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2023 року скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з позову ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.