УХВАЛА

14 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 2-332/12

провадження № 61-15349ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в справі за заявами товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони у виконавчому провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу у вказаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

За приписами частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанціїза результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Так, ОСОБА_1 у прохальній частині касаційної скарги просить, зокрема, скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року, хоча оскарження ним вказаної постанови апеляційного суду фактично свідчить і про оскарження ухвал суду першої інстанції від 01 грудня 2014 року та від 30 квітня 2015 року в справі № 2-332/12, залишених без змін за результатами їх перегляду апеляційним судом.

Отже, вимоги скарги ОСОБА_1 в зазначеній частині не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції, тому заявнику необхідно подати до суду касаційну скаргу в новій редакції з уточненням її прохальної частини. Вимоги скарги мають бути викладені відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов