КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття провадження

30 жовтня 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/12890/21

провадження номер: 22-ц/824/15486/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року у складі судді Шевченко Т.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та розподіл спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини з батьком, визнання особистою приватною власністю частини майна, яке було придбано за особисті кошти, та поділ спільного майна подружжя, визнання грошового зобов`язання спільним сумісним зобов`язанням подружжя та врахування його при поділі спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року затверджено мирову угоду, укладену 26 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за умовами якої:

1. відповідач визнає позовну вимогу позивача про розірвання шлюбу повністю. Підтверджує, що примирення сторін та подальше збереження сім?ї неможливе;

2. відповідач (надалі за текстом - батько) визнає позовну вимогу позивача (надалі за текстом - мати) щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом - дитина), з матір?ю - ОСОБА_2 . Разом з тим, сторони, користуючись правом, наданим статтею 207 ЦПК України, дійшли згоди визначити наступний порядок здійснення батьківських прав та обов?язків щодо дитини:

2.1 батьки (позивач та відповідач) підтверджують, що вони обізнані з приписами ст. 141 Сімейного кодексу України та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» стосовно того, що мати, батько мають рівні права та обов`язки стосовно дитини, а питання виховання дитини вирішуються батьками спільно;

2.2 батько, який проживає окремо від дитини, має право безперешкодно відвідувати дитину за її місцем проживання, або спілкуватися з дитиною поза місцем проживання дитини без присутності того з батьків, з ким проживає дитина, в тому числі засобами телефонного зв`язку та за допомогою різноманітного програмного забезпечення з підключенням до мережі Інтернет: Скайп (Skype), Вайбер (Viber), ВотсАп (WhatsApp) тощо, а мати зобов`язується не чинити батьку перешкоди у такому спілкуванні з дитиною. Час та дата відвідування батька дитини за її місцем проживання попередньо погоджується з матір?ю дитини;

2.3 батько, який проживає окремо від дитини, має право безперешкодно брати дитину до свого місця проживання (з ночівлею) без присутності матері протягом кожного місяця за наступним графіком:

2.3.1 у п`ятницю першого та третього тижня місяця батько забирає дитину з дошкільного або навчального закладу, який відвідує дитина, в понеділок зранку другого та четвертого тижня місяця відповідно, батько відвозить дитину до дошкільного чи навчального закладу, який відвідує дитина згідно з графіком роботи такого дошкільного або навчального закладу. Тобто, починаючи з вечора п`ятниці, всю суботу, неділю до ранку понеділка (з ночівлею) у зазначені тижні місяця дитина проводить з батьком. А також, щосереди кожного тижня місяця батько має право забрати дитину (з ночівлею) до свого місця проживання з дошкільного або навчального закладу, який відвідує дитина, та повернути дитину зранку наступного дня до дошкільного або навчального закладу, який відвідує дитина, згідно з графіком роботи такого дошкільного або навчального закладу;

2.3.2 у випадку, якщо дитина у вказаний в пункті 2.3.1 даної мирової угоди час не відвідує з будь-яких причин дошкільний або навчальний заклад, батько має право забрати дитину з місця її постійного проживання у 17:00 п`ятниці першого та третього тижня місяця і повернути дитину до місця її постійного проживання до 11:00 понеділка другого та четвертого тижня відповідно. Тобто, починаючи з 17:00 п`ятниці, всю суботу, неділю до 11:00 понеділка (з ночівлею) у зазначені тижні місяця дитина проводить з батьком. А також, щосереди кожного тижня місяця батько має право забрати дитину (з ночівлею) до свого місця проживання з місця постійного проживання дитини у 17:00, та повернути дитину до місця її постійного проживання наступного дня до 11:00;

2.3.3 сторони мають право погодити інший, більш тривалий час перебування дитини за місцем проживання батька з ночівлею без присутності матері;

2.3.4 у випадку, якщо дитина перебуває з батьком, тоді мати має право спілкуватись з дитиною засобами телефонного зв?язку та за допомогою різноманітного програмного забезпечення з підключенням до мережі Інтернет: Скайп (Skype), Вайбер (Viber), ВотсАп (WhatsApp) тощо, а батько зобов`язується не чинити матері перешкоди у такому спілкуванні з дитиною;

2.4 у випадку, якщо матір з будь-яких причин вимушена бути тимчасово відсутньою за місцем постійного проживання свого та дитини (відпустка без дитини, відрядження, лікування тощо), вона зобов`язана повідомити про це батька якомога раніше. У відсутність матері, дитина проживає з батьком;

2.5 батько та мати мають право безперешкодно відвідувати будь-які дошкільні/шкільні/навчальні та позашкільні зібрання, гуртки, заходи, які проводяться за участю дитини або для забезпечення її інтересів з урахуванням часу, визначеного установами, які відвідує дитина;

2.6 у випадку хвороби дитини, під час її перебування з матір`ю, мати зобов`язана негайно поінформувати батька, в тому числі, якщо дитина захворіла під час перебування на відпочинку з матір`ю та надати можливість безперешкодно спілкуватись з дитиною за місцем її перебування, проживання чи лікування. У випадку хвороби дитини, під час її перебування з батьком, батько зобов`язаний негайно поінформувати матір, в тому числі, якщо дитина захворіла під час перебування на відпочинку з батьком та надати можливість безперешкодно спілкуватись з дитиною матері за місцем її перебування, проживання чи лікування;

2.7 за своїм бажанням, батько та мати можуть не менше, ніж двічі на рік проводити відпустки з дитиною загальною тривалістю 45 днів у літній період (без урахування зимових, весняних та осінніх канікул), якщо про інше не домовляться батьки. Період проведення таких відпусток не може перешкоджати навчальному процесу дитини;

2.7.1 батьки погодили, що батько проводить з дитиною зимові, весняні та першу половину літніх канікул у непарні роки, у парні роки - осінні канікули та другу половину літніх канікул. Мати проводить з дитиною осінні канікули та другу половину літніх канікул у непарні роки та зимові, весняні та першу половину літніх канікул - у парні роки, якщо про інше не буде досягнуто домовленостей між батьками;

2.7.2 той з батьків, який планує виїжджати з дитиною у відпустку, бере на себе всі витрати та ризики, пов`язані із харчуванням, транспортуванням, проживанням, дозвіллям, медичним супроводом дитини на весь час подорожі;

2.7.3 дитина може поїхати у відпустку з одним із батьків або в межах території України, або закордон. Інший з батьків зобов`язується не чинити перешкод іншій стороні з вивозу дитини на відпочинок закордон і зобов`язується своєчасно надавати всі нотаріальні згоди на такий виїзд;

2.8 перебування з дитиною протягом таких національних свят, як: Новий Рік, Різдво, травневі свята та Великдень здійснюється батьками за принципом рівної участі. У парні роки дитина проводить вказані національні свята разом з матір`ю, у непарні роки - з батьком, якщо про інше не досягнуто домовленостей між батьками;

2.9 батьки погодили, що з метою святкування Нового Року, Різдва та Великодня, дитина проводить у батька або матері в залежності від парного або непарного року, згідно з умовами, визначеними даною мировою угодою, починаючи з 31 грудня відповідного парного або непарного року до 2 січня включно наступного року; Різдвяні свята - з 05 січня по 08 січня включно; Великдень - з дня, що передує Великодню по день, що слідує за Великоднем включно;

2.10 святкування днів народження дитини у парні роки організовуються та фінансуються матір`ю, батько та його родичі мають право прийти на святкування привітати дитину, у непарні роки - організовуються та фінансуються батьком, мати та її родичі мають право прийти на святкування та привітати дитину;

2.11 батьки, з урахуванням інтересів дитини, приймають спільне рішення щодо освіти та освітніх закладів, гуртків, секцій, додаткових занять, медичних закладів тощо, які буде відвідувати дитина;

2.12 батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї мови, своєї національності, своєї релігії, своєї Батьківщини; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої та вищої освіти, готувати її до самостійного життя;

2.13 батьки несуть відповідальність за життя і здоров`я дитини, її інтелектуальний, особистий і фізичний розвиток;

2.14 позивач і відповідач зобов`язуються не втручатися в особисте життя один одного та не налаштовувати дитину проти батька чи матері, чи інших членів сім`ї та родини;

2.15 батьки засвідчують, що вони обізнані з приписами статті 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

2.16 батьки зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за даною мировою угодою;

3. сторони погодили, що місце проживання дитини може бути змінено у разі досягнення згоди про це сторін (позивача і відповідача), або коли дитина досягне віку, з якого вона матиме право самостійно визначати своє місце проживання;

4. сторони погодили, що протягом двадцяти календарних днів, з моменту затвердження даної мирової угоди, дитина буде знята з реєстраційного обліку місця проживання за адресою квартири номер АДРЕСА_1 . Мати (позивач) та батько (відповідач) зобов`язуються вчинити всі необхідні дії для зміни адреси реєстрації місця проживання дитини у зазначені в даному пункті мирової угоди строки;

5. сторони, усвідомлюючи значення своїх дій, діючи добровільно, дійшли згоди врегулювати спір щодо поділу спільного майна подружжя наступним чином:

5.1 відповідач ОСОБА_3 сплачує на користь позивача ОСОБА_2 компенсацію належної їй частки у спільному майні подружжя (позивача та відповідача) у розмірі 1 314 590 грн 00 коп., що за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США на дату підписання цієї мирової угоди еквівалентно 50 000 доларів США (далі за текстом - компенсація) протягом двох календарних місяців з моменту затвердження даної мирової угоди відповідною ухвалою суду. Від решти позовних вимог щодо поділу спільного майна подружжя позивач - ОСОБА_2 відмовляється на умовах цієї мирової угоди;

5.1.1 належним документальним доказом сплати компенсації відповідачем позивачу є банківська квитанція/чек (із каси банку, терміналу для оплати, банкомату), виписка з рахунку відповідача, що підтверджує сплату компенсації на користь позивача - ОСОБА_2 або власноручно написана розписка ОСОБА_2 або відповідна заява ОСОБА_2 , підпис на якій посвідчено нотаріально (у разі сплати компенсації готівкою). У випадку сплати компенсації у безготівковій формі, кошти перераховуються відповідачем позивачу за наступними реквізитами: IBAN НОМЕР_1 , у АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, ІПН 21, отримувач - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), призначення платежу: «сплата компенсації за частку у спільному майні подружжя згідно мирової угоди, затвердженої ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва, справа № 752/12890/21»;

5.1.2 сторони погодили, що компенсація сплачується одним платежем (траншем);

5.1.3 в разі, якщо на момент сплати відповідачем компенсації, офіційний курс Національного банку України гривні до долара США збільшиться, порівняно з курсом Національного банку України, що існував на момент укладення даної мирової угоди, сума компенсації в національній валюті - гривні розраховується за офіційним курсом гривні до долара США Національного банку України на момент оплати і має складати еквівалент 50 000 доларів США;

5.1.4 позивач ОСОБА_2 зобов`язується в день здійснення оплати компенсації за даною мировою угодою надати відповідачу ОСОБА_3 заяву про повне виконання умов мирової угоди ОСОБА_3 щодо сплати компенсації та відсутність з її сторони будь-яких претензій, підпис на якій посвідчено нотаріально;

5.1.5 позивач ОСОБА_2 зобов`язується протягом двох робочих днів, що слідують за днем затвердження даної мирової угоди судом, надати відповідачу ОСОБА_3 нотаріально посвідчену згоду на передачу в іпотеку квартири номер АДРЕСА_1 , укладення договору іпотеки на умовах, визначених на власний розсуд ОСОБА_3 з метою отримання ним коштів для виконання умов цієї мирової угоди;

5.2 квартира номер АДРЕСА_1 переходить в особисту приватну власність відповідача - ОСОБА_3 в цілому без обмеження права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись відповідно до чинного законодавства України після повного виконання відповідачем пункту 5.1 цієї мирової угоди. Подальше володіння, розпорядження і користування зазначеною квартирою здійснюється відповідачем ОСОБА_3 самостійно, на власний розсуд і не потребує будь-якого погодження з боку позивача - ОСОБА_2 ;

5.3 право позивача - ОСОБА_2 на частку в будь-якому майні, що є спільною сумісною власністю подружжя (позивача та відповідача) припиняється після затвердження даної мирової угоди та повного виконання відповідачем пункту 5.1 цієї мирової угоди;

5.4 позивач ОСОБА_2 , розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, засвідчує, що після визнання, затвердження даної мирової угоди та повного виконання відповідачем пункту 5.1 цієї мирової угоди, вона втрачає будь-які майнові права на квартиру номер АДРЕСА_2 , в тому числі і право проживання та реєстрації місця проживання за адресою квартири, та зобов`язується протягом двадцяти днів, з моменту затвердження даної мирової угоди, знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою квартири;

5.5 позивач та відповідач підтверджують, що поділ спільного сумісного майна подружжя, передбачений даною мировою угодою, охоплює всі майнові права на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя (позивача та відповідача), є справедливим, відповідає домовленостям сторін (позивача та відповідача), не обмежує права будь-якої із сторін (позивача або відповідача), не ставить будь-яку із сторін (позивача або відповідача) в невигідне/надзвичайно невигідне матеріальне становище;

5.6 сторони засвідчують, що після виконання даної мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо спільного сумісного майна подружжя (позивача та відповідача);

6. у разі невиконання позивачем та/або відповідачем зобов?язань, передбачених затвердженою судом мировою угодою, ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень, згідно ч. 3 ст. 208 ЦПК України;

7. кожна сторона несе самостійно витрати на професійну правничу допомогу, сплату судового збору інші судові витрати. Вказані витрати покладаються на відповідну сторону, яка їх сплатила;

8. сторони зобов`язуються сумлінно виконувати умови, передбачені цією мировою угодою;

9. з моменту затвердження даної мирової угоди сторони не мають взаємних претензій з приводу предмету позову по справі 752/12890/21, а спір вважається врегульованим відповідно до умов мирової угоди.

Провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та розподіл спільного майна подружжя та в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком, визнання особистою приватною власністю частини майна, яке було придбано за особисті кошти, та поділ спільного майна подружжя, визнання грошового зобов?язання спільним сумісним зобов`язанням подружжя та врахування його при поділі спільного сумісного майна подружжя - закрито.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 , який не брав участі у розгляді справи, однак вважає, що оскаржуваною ухвалою суду вирішено питання про його права та обов`язки, подав апеляційну скаргу, в якій заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На запит Київського апеляційного судувід суду першої інстанції 23 жовтня 2023 року надійшли матеріали даної цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження або вказати інші підстави для поновлення цього строку.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст.6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) п.1 ст.6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у ст.6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваної ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року було складено в день її постановлення (а.с.163-173 т.2).

Ураховуючи, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляду даної справи, то ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року йому судом першої інстанції не направлялась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що про ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 16 вересня 2023 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 чи його представник отримали копію ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року раніше ніж 16 вересня 2023 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 20 вересня 2023 року, тобто протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з поважних причин, тому даний строк підлягає поновленню.

Апеляційну скаргу подано до належного суду, особою, що має право на апеляційне оскарження.

За формою і змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.356, 359, 360, 361 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 20 січня 2022 року.

В порядку підготовки справи до апеляційного розгляду надіслати учасникам справи копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги.

Надати учасникам справи строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу.

Згідно ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: