Номер провадження: 22-ц/813/1790/23
Справа № 501/791/20
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С. ,

суддів: Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

з участю секретаря Виходець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просив:

- виділити у власність ОСОБА_1 1/1 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 59,4 кв.м. та житловою площею 26,50 кв.м. (свідоцтво про право власності від 28.03.2005 року про приналежність даної квартири ОСОБА_1 ) вартістю 15455 доларів США або 377874,75 грн.;

- виділити у власність ОСОБА_2 1/1 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. з земельною ділянкою 2200 м.кв., вартістю 69 660 грн. станом на 11.08.2011 року;

- 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,0 кв.м., житловою Площею 21,2 кв.м.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначив, що з 16 серпня 2003 року він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 липня 2018 року був розірваний.

В період шлюбу ОСОБА_1 набув майно, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка станом на 14.12.2004 року за договором дарування від його батька ОСОБА_3 перейшла в його повну власність.

Позивач вважає, що його внесених коштів на купівлю зазначеної квартири було витрачено 47,57 % вартості з сумісних з відповідачкою коштів, та ОСОБА_2 має право лише на 23,78 % площі чи вартості спірної квартири.

Також зазначив, що ОСОБА_2 в період шлюбу набула право власності в розмірі 1/1 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з земельною ділянкою 2200 кв.м., станом на 11.08.2011 року, та 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки, між сторонами шлюбні стосунки припинені з 12 липня 2018 року та з цього часу сторони спільного господарства вони не ведуть, ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 03 серпня 2021 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам, які мають значення для справи.

24 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до апеляційного суду заяву про затвердження мирової угоди, визнання нечинним рішення суду та закриття провадження у справі (а.с. 58-63 т. 2).

Учасники справи про призначене судове засідання на 21 листопада 2023 року були сповіщені належним чином (а.с. 54-57 т. 2).

Від ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до суду надійшли заяви про підтвердження мирової угоди, в яких вони також просили розглядати справу за їх відсутністю (а.с. 66-67 т. 2).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про затвердження мирової угоди, з наступних підстав.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення, у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

В даному випадку предметом позову є поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до умов мирової угоди від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 501/791/20, уклали мирову угоду на наступних умовах:

1. Предмет позову у даній справі становлять вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення у власність ОСОБА_1 1/1 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 59,4 м2 та житловою площею 26,50 м2 (свідоцтво про право власності від 28.03.2005 року про приналежність даної квартири ОСОБА_1 ) вартістю 15455 доларів США або 377874,75 грн. - далі за текстом - двокімнатна квартира, а також 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,0 м.кв., житловою площею 21,2 м.кв.

Станом на дату підписання цієї мирової угоди спір щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 60,9 м2, житловою площею 34,8 м.кв. з земельною ділянкою 2200 м.кв., вартістю 69660 грн. станом на 11.08.2011 року, а також щодо 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,0 м.кв., житловою площею 21,2 м.кв. між сторонами відсутній.

2. Сторони домовились, що при визначенні подальшої долі двокімнатної квартири вони виходять з презумпції рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності на майно, придбане під час шлюбу, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами.

Таким чином, сторони дійшли згоди, що двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 59,4 м2 та житловою площею 26,50 м2 (свідоцтво про право власності від 28.03.2005 року на ім`я ОСОБА_1 ) є об`єктом права спільної часткової власності у рівних частках, а саме:

- частка у розмірі 1/2 у праві спільної часткової власності на дану двокімнатну квартиру належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- частка у розмірі 1/2 у праві спільної часткової власності на дану двокімнатну квартиру належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

3. Оскільки двокімнатна квартира є неподільною, сторони погоджуються з тим, що суд визнає ідеальні частки колишнього подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у тому числі на підставі ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Відтак, ухвала Одеського апеляційного суду про затвердження даної мирової угоди є підставою для державної реєстрації права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру (в ідеальних частках по 1/2 кожному).

4. Сторони домовились, що судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, подальшому розподілу між сторонами не підлягають.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що вона укладена з метою врегулювання спору між сторонами, відповідає вимогам статті 207 ЦПК України.

За правилами ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Сторонам роз`яснено наслідки затвердження мирової угоди.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що мирова угода сторін відповідає вимогам статей 206 і 207 ЦК України, умови, викладені в даній мировій угоді, направлені на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін, та стосуються виключно прав та обов`язків сторін, сторони погодили порядок поділу спільного майна подружжя, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для затвердження мирової угоди, визнання нечинним рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 серпня 2021 року та закриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (23 листопада 2023 року).

Керуючись ст.ст. 207, 373-374, ч.2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на наступних умовах:

1. Предмет позову у даній справі становлять вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення у власність ОСОБА_1 1/1 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 59,4 м2 та житловою площею 26,50 м2 (свідоцтво про право власності від 28.03.2005 року про приналежність даної квартири ОСОБА_1 ) вартістю 15455 доларів США або 377874,75 грн. - далі за текстом - двокімнатна квартира, а також 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,0 м.кв., житловою площею 21,2 м.кв.

Станом на дату підписання цієї мирової угоди спір щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 60,9 м2, житловою площею 34,8 м.кв. з земельною ділянкою 2200 м.кв., вартістю 69660 грн. станом на 11.08.2011 року, а також щодо 1/2 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,0 м.кв., житловою площею 21,2 м.кв. між сторонами відсутній.

2. Сторони домовились, що при визначенні подальшої долі двокімнатної квартири вони виходять з презумпції рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності на майно, придбане під час шлюбу, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами.

Таким чином, сторони дійшли згоди, що двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 59,4 м2 та житловою площею 26,50 м2 (свідоцтво про право власності від 28.03.2005 року на ім`я ОСОБА_1 є об`єктом права спільної часткової власності у рівних частках, а саме:

- частка у розмірі 1/2 у праві спільної часткової власності на дану двокімнатну квартиру належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- частка у розмірі 1/2 у праві спільної часткової власності на дану двокімнатну квартиру належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

3. Оскільки двокімнатна квартира є неподільною, сторони погоджуються з тим, що суд визнає ідеальні частки колишнього подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у тому числі на підставі ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Ухвала Одеського апеляційного суду про затвердження даної мирової угоди є підставою для державної реєстрації права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на двокімнатну квартиру (в ідеальних частках по 1/2 кожному).

4. Сторони домовились, що судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, подальшому розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 03 серпня 2021 року визнати нечинним.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 23 листопада 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ С.О. Погорєлова