Справа №:755/8242/23
Провадження №: 4-с/755/166/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Цалко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва матеріали скарги боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб стягувача ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою за участю заінтересованих осіб стягувача ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами.

Свої вимоги мотивував тим, що в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/8915/12, виданого 23 липня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4 00 грн щомісячно, почнаючи з 13 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 22 липня 2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркушею Є.Ю. винесено постанову у ВП № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. При винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не встановлено чи відбувається збільшення заборгованості по аліментах з вини боржника, чи завдано несплатою аліментів у повному розмірі шкоди правам дітей, чи потребують порушені права дітей застосуванню заходу забезпечення погашення заборгованості, а також чи не погіршує застосований захід майновий стан боржника. У зв`язку з чим просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркуші Є.Ю. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

05 липня 2023 року ухвалою суду відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку для подачі скарги про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами. Скаргу ОСОБА_1 , за участю стягувача ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами залишити без розгляду.

17 жовтня 2023 року постановою колегії суддів Київського апеляційного суду ухвалу суду від 05 липня 2023 року скасовано, справу за скаргою направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 листопада 2023 року поновлено пропущений ОСОБА_1 строк для звернення до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами; прийнято до свого провадження скаргу боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб стягувача ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами та приначено судове засідання.

Крім того, ухвалою суду від 09 листопада 2023 року витребувано у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином засвідчені копії матерілаів виконавчого провадження № НОМЕР_2.

28 листопада 2023 року розгляд справи закінчено постановленням ухвали по суті вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

До суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_4 та представник заінтересованої особи Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/8915/12 виданого 23 липня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 грн щомісячно, почнаючи з 13 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 77-216).

22 липня 2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркушею Є.Ю. винесено постанову у ВП № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.137).

Заявник просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркуші Є.Ю. у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не встановлено чи відбувається збільшення заборгованості по аліментах з вини боржника, чи завдано несплатою аліментів у повному розмірі шкоди правам дітей, чи потребують порушені права дітей застосуванню заходу забезпечення погашення заборгованості, а також чи не погіршує застосований захід майновий стан боржника.

Стягувач ОСОБА_2 та заінтересована особа Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві не скористалися своїм правом подачі письмових заперечень на скаргу.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (станом на час винесення постанови в редакції від 19 січня 2019 року) встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, у вказаній редакції стаття діє з 06 лютого 2018 року та вказані у цій статті обмеження будуть вважатись такими, що застосовані із дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", зокрема частини дев`ятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", у разі, коли таке рішення буде вмотивоване державним виконавцем у відповідних постановах належним чином.

Судом встановлено, що підставою для винесення 22 липня 2019 року постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркушею Є.Ю. зазначено наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 30 червня 2019 року за період з 13 квітня 2012 року по 30 червня 2019 року становить в сумі 10 108,59 грн.

Однак в матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2604/8915/12, виданого 23 липня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 грн щомісячно, розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 30 червня 2019 року відсутній.

Судом перевірено розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на день винесення оскаржуваної постанови від 22 липня 2019 року.

Заборгованість боржника зі сплати аліментів за період з лютого 2018 року по червень 2019 року включно по виконавчому провадженні № НОМЕР_2 становила у розмірі 850,50 грн, що не перевищує суми відповідних платежів за чотири місяці (400 грн*4 місяці)(а.с.122).

Оскільки державним виконавцем не дотримано встановлений законом порядок винесення постанови, суд приходить висновку, що скарга боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб стягувача ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобамипідлягає задовленню повністю:в изнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркуші Євгена Юрійовича від 22 липня 2019 року, винесену стосовно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 99, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 18, 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Скаргу боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб стягувача ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірною та скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гаркуші Євгена Юрійовича від 22 липня 2019 року, винесену стосовно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна