ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м.Суми

Справа №585/1787/23

Номер провадження 22-ц/816/1432/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Каливод О.О. у м. Ромни Сумської області, повний текст якого складено 30 червня 2023 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила змінити спосіб присудження і розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути із ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Виконавчий лист виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області за рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року відкликати, після вступу рішення в законну силу. Стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 1600 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який рішенням Роменського міськрайонного суду від 19 травня 2016 року розірвано.

Мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 11 лютого 2020 року на утримання дочки з відповідача на її користь стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, також стягнуто 50 відсотків додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, пов`язаними зі станом здоров`я дитини ОСОБА_3 в розмірі 9718,2 грн.

Вказувала, що їй стало відомо, що відповідач офіційно працевлаштований, має постійний та стабільний заробіток, отримує високі доходи, що свідчить про покращення його матеріального стану.

У той же час їх дочка є інвалідом дитинства, знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Правобічний геміпарез, стійкі рухові порушення. Епісиндром», у зв`язку із чим потребує постійних додаткових витрат на медикаментозне та санітарно-курортне лікування. Для підтримання стану дитини їй необхідно пожиттєво приймати дороговартісні ліки на постійній основі, які вона постійно купує. У зв`язку з важкою хворобою дочки, їй необхідно кожні шість місяців, тобто два рази на рік проходити курси реабілітуючого лікування в центрі ДЦП, а також санітарно-курортне лікування. Дані витрати становлять великих коштів, при цьому аліменти які сплачує відповідач не покривають навіть половини витрат на лікування та утримання дочки.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року у справі № 585/4660/19.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду у даній справі законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1600,00 грн витрат по оплаті правничої допомоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 1073 грн 60 коп. судового збору.

Визнано рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року у справі № 585/4660/19, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він сплачує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів визначений ч. 2 ст. 182 СК України. Крім того, дитину утримувати не лише його обов`язок, а матері.

Вказує, що його мати потребує утримання і постійної допомоги, оскільки отримала безтермінову І групу інвалідності з ураженням опорно-рухового апарату.

Доводить, що сімейний та матеріальний стан позивачки змінився, оскільки вона перебуває на повному утриманні та забезпеченні її чоловіка, який працює у Міжрегіональному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та отримує щомісячно заробітну плату у розмірі 50000-60000 грн.

Стверджує, що позивачкою не надано доказів на підтвердження обставин, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що судом при ухваленні рішення враховано всі обставини справи і визначено, що розмір стягуваних аліментів є реальним для виплати, виходячи із засад об`єктивності, виваженості та справедливості.

13 листопада 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки у зв`язку із зайнятістю позбавлений був можливості надати додаткові докази та пояснення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

У відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 274 та ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних правовідносин, крім спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а тому заява апелянта про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 5).

07 жовтня 2020 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на ОСОБА_6 (а.с. 6).

Дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

10 червня 2016 року УПСЗН виконкому Роменської міської ради видано посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , 2012 року народження про призначення державної соціальної допомоги дітям-інвалідам, державна соціальна допомога призначена з 21 січня 2016 року, яку продовжено з 21 листопада 2021 року по 21 листопада 2026 року та її розмір становить 2662 грн 80 коп. (а.с. 10-11).

Згідно з протоколом ЛКК № 484 від 19 листопада 2021 року, дитина оглянута фахівцями СОДКЛ. Встановлений діагноз: дитячий церебральний параліч. Правобічний геміпарез. Стійкі тяжкі рухові порушення. Плоско-вальгусні стопи. Симптоматична епілепсія. Висновок комісії: згідно наказу МОЗ України, Міністерства праці і соціальної політики, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 № 454/471/516 підлягає подовженню соціальної допомоги по інвалідності до 18 років. Розділ І, пункт 2, підпункт 2.1, код G8О.02. Нагляд невролога, ортопеда, за місцем проживання, курси реабілітаційного лікування, санітарно-курортне лікування. Кваніл 500 мг в таб по 1/ 2 табх2 р на добу 1 міс; нейрокобал 1 таб х1 р на добу 1 міс. Депакін-троно 250 мг х 2 р на добу постійно; госпіталізація в п/н від СОДКЛ в січні 2022 року (а.с. 12).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 7830 відділення для дітей з ураженням ЦНС та порушенням психіки, ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «Сумська обласна дитяча клінічна лікарня» в період з 05 вересня 2022 року по 20 вересня 2022 року. Основний діагноз: ДЦП, правобічний геміпарез, стійкі незворотні рухові порушення. Супутні симптоми симптоматична епілепсія, складні парціальні напади. З 1 року судомні напади з втратою свідомості. Постійно отримує депакін 500 мг/добу. Проведено відновне лікування: ЛФК, масаж, депікан, хроно введений Ботокс 200 Од-Аллерган. Виписана в задовільному стані з покращенням. Рекомендовано: ЛФК, масаж, огляд невролога ч/з 3 міс., ан.крови клінічний+тромбоцити+ретикулоцити, печінкові проби, УЗД ОЧП 1 раз в 3 міс. Постійний прийом п/судомних препаратів: депакін хроно 250 мг х 2 р/день. Нообут 100 х 2 р/день 1 міс, триметабол 5 мл х 3 р/день 1 міс (а.с. 13).

Згідно з довідкою про надані реабілітаційні послуги та результати реабілітації ТОВ «Міжнародна реабілітаційна клініка Козявкіна» від 10 грудня 2021 року, у період із 29 листопада 2021 року по 10 грудня 2021 року ОСОБА_7 проходила лікування у вказаній клініці. Висновки: в результаті проведеного лікування м`язевий тонус в кінцівках знизився. Інтенсивність сухожильних рефлексів не змінилась, утримуються патологічні піраміди стопні рефлекси Бабінського. Збільшився об`єм пасивних та активних рухів. Покращилась якість ходи. Покращилась дрібна моторика правої кисті. Рекомендовано: спостереження невролога, епілептолога за місцем проживання, масаж курсами 3-4 рази в рік, лікувальна фізкультура за методикою центру-постійно, плавання, гідрокінозетерапія 2-3 рази в рік, апітерапія, заняття на орбітреці, заняття на коректорі ОСОБА_8 , іпотерапія, заняття в коректорі «Спіраль». Повторний курс реабілітації через 4-5 місяців. Курс реабілітації по місцю проживання (а.с. 14).

Випискою з історії хвороби підтверджується, що ОСОБА_7 проходила 6-1 курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації за системою проф..Козявкіна з 29 листопада 2021 року по 10 грудня 2021 року. Діагноз: ДЦП спастична правобічна геміплегія, в стадії самостійної ходи, в фазі самостійного вставання. Проведено лікування: нейрофізіологічна корекція хребта за методикою ОСОБА_9 , рефлексотерапія, комплекс масажу, мобілізуюча гімнастика, мобілізація периферичних суглобів, апітерапія. Рекомендовано: спостереження невролога, епілептолога за місцем проживання, масаж курсами 3-4 рази в рік, лікувальна фізкультура за методикою центру-постійно, плавання, гідрокінезотерапія 2-3 рази на рік, апітерапія, заняття на орбітреці, заняття на коректорі ОСОБА_8 , іпотерапія, заняття в коректорі « ОСОБА_10 ». Повний курс реабілітації через 4-5 місяців. Курс реабілітації по місцю проживання (а.с. 15).

Згідно з довідкою про доходи, ОСОБА_1 з 16 січня 2023 року працює в Міжрегіональному центрі швидкого реагування ДСНС України та за період з січня 2023 року по травень 2023 року отримав грошове забезпечення в сумі 85022 грн 31 коп. (а.с. 34).

Відповідно до договору страхування № РБ039644 від 03 липня 2019 року, ОСОБА_1 застрахував своє життя за програмою ОСОБА_11 . Сума страхової виплати складає 69916,85 грн. У разі дожиття застрахованої особи до 04 липня 2031 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 отримають по 50 % належної страхової виплати. У разі смерті застрахованої особи в період з 04 липгя 2019 року до 03 липня 2021 року ОСОБА_3 отримає 100 % належної страхової виплати (а.с. 47-49).

Згідно з довідкою ОСББ «Рятівничок» про розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 17 травня 2023 року, ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_2 , через постійний догляд за матір`ю ОСОБА_12 , умови проживання та житлово-комунальні платежі такі: всього 2 кімнати, форма власності житла приватна, загальна площа квартири 53,10 кв. м, пільги відсутні , розмір плати 159,30 грн (а.с.65).

З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААВ № 274925, від 05 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_12 має першу Б групу інвалідності з ураженням ОРА, загальне захворювання, безтерміново. Потребує постійного стороннього догляду (а.с. 62).

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів визначений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року необхідно змінити та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнути аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Суд вважав, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки він працює та має регулярний дохід. Вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, як визначений рішенням суду розмір аліментів, так і спосіб їх стягнення, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини з твердої грошової суми, визначеної судовим рішенням, на частку від усіх видів доходів ОСОБА_1 , посилаючись на покращення його матеріального становища.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з моменту ухвалення рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2020 року про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) змінився матеріальний стан платника аліментів, оскільки ОСОБА_1 працює в Міжрегіональному центрі швидкого реагування ДСНС України на посаді лаборант (спец.лабораторії) та має регулярний дохід.

ОСОБА_1 не надано суду належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб та розмір.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для задоволення позову, так як ОСОБА_1 уже сплачує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів визначений ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки діюче законодавство надає позивачці право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності змінювати його, ОСОБА_2 скористалася цим правом, визначивши способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу відповідача.

Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Крім того, нормами Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, а також передбачено здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини необхідно змінити спосіб та розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів враховано рівність обов`язку обох батьків по утриманню дитини,стан здоров`я дитини, яка є дитиною-інвалідом та те, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває його мати ОСОБА_12 , яка є інвалідом 1 групи.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, розглядаючи спір, правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку і ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов