КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

м. Київ Справа № 761/16164/21

10 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ратнікової В.М.

суддів: Левенця Б.Б.

Борисової О.В.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Сергія Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Сергія Васильовича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Мальцева Д.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкрібляк Катерина Павлівна, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкрібляк Катерина Павлівна, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.07.2017 року було видано свідоцтво про смерть /серія НОМЕР_1 від 12.07.2017 року.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай Іриною Володимирівною 16.01.2014 року було відкрито спадкову справу № 01/2014.

В спадковій справі № 01/2014 на момент її відкриття та станом на 26.06.2020 року була відсутня будь-яка інформація щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої був померлий ОСОБА_5 .

Внаслідок того, що 28.04.2016 року майно було зареєстровано вже за іншою особою, ОСОБА_5 не звертався за видачею свідоцтва про право на спадщину. Водночас, свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане приміщення не може бути видано, тому що з 28.04.2016 року та до теперішнього часу приміщення зареєстровано на праві власності за іншою особою.

Зазначає, що 24.10.2019 року Державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Шкрібляк Катерина Павлівна на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 714 від 24.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П., здійснила реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49329268 від 24.10.2019 року.

На дату подання позовної заяви власником нежитлового приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 є ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 підлягає витребуванню із володіння ОСОБА_2 , як таке, що вибуло з володіння власника, спадкодавця, не з його волі, було відчужено особою, яка не мала права на його відчуження.

З огляду на вище викладене, просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень : 49329268 від 24.10.2019 року та запис про право власності: 33824729, відповідно до якого 24.10.2019 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171,6 кв. м.,за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та припинити право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійні вимоги: державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкрібляк Катерина Павлівна, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 08 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шаповалов Сергій Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року було поновлено представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Шаповалову Сергію Васильовичу процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10 травня 2023 року та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року справу було призначено до розгляду на 26 жовтня 2023 року на 12-00 годину.

08 листопада 2023 року представник позивач ОСОБА_1 адвокат Шаповалов Сергій Васильович звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог вказаної заяви зазначав, що предметом доказування у даній справі є обставини вибуття спірного майна з володіння власника поза волею власника, спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що 24 січня 2012 року начебто було укладено договір «дарування» спірного нежитлового приміщення між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , проте, лише 28 червня 2016 року право власності на вказане нерухоме майно на підставі фальшивого договору дарування, було зареєстровано за ОСОБА_3 .

Зазначає, що станом на 31.12.2012 року право власності на нежитлове приміщення було зареєстровано за ОСОБА_5 (довідка КП Київське БТІ від 07.07.2020 за вих. № 923) і КП Київське міське БТІ надало відповідь, що остання технічна інвентаризація нежитлового приміщення була проведена 15.12.2003 року, а реєстраційна справа на приміщення не формувалась у зв`язку із відсутністю замовлень, а тому витяг про реєстрацію права власності для відчуження приміщення ОСОБА_5 у період з 20.10.2011 року по 24.01.2012 року не видавався.

Вказує на те, що відповідно до п. 61 розділу 5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказ Міністерства юстиції України 03.03.2004 № 20/5 (в редакції, що діяла станом на 24.01.2012) при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності (довірчої власності) на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію права на це майно в осіб, які його відчужують.

Зазначає, що на момент укладення спірного договору дарування від 24.01.2012 року ОСОБА_5 повинен був отримати в КП Київське міське БТІ Витяг з Реєстру прав власності на майно, строк дії якого становив три місяці та видачі якого в обов`язковому порядку передувала технічна інвентаризація об`єкту. Тобто, в КП Київське міське БТІ в матеріалах справи по об`єкту нерухомого майна повинна міститись інформація про час останньої технічної інвентаризації об`єкта та інформація про дату видачі витягу з Реєстру прав власності на майно.

Зазначає, що Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) 23.03.2021 вих. № 14095/6-21 повідомлено, що нотаріальна діяльність ОСОБА_9 по Київському міському нотаріальному округу припинена з 04.04.2012 року на підставі наказу Головного управління юстиції у місті Києві від 04.04.2012 року № 618/6, а відповідно до акта огляду архівних документів приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_9 від 23.03.2021 року, у справах за 2012 рік відсутній договір дарування за реєстровим номером № 378, виданий 24.01.2012 року, реєстри для реєстрації нотаріальних дій за 2011 - 2012 роки відсутні.

На думку заявника, у разі не застосування забезпечення позову, об`єкт може бути відчужений новому покупцю, а також може бути переданий в іпотеку, що істотно ускладнить виконання рішення суду, у випадку задоволення позову, та суттєво ускладнить поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не призведе до завдання збитків відповідачам та новому власнику.

З огляду на вище викладене, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна: на нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 171,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши доводи заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Сергія Васильовича про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходи до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 12.07.2017 року було видано свідоцтво про смерть /серія НОМЕР_1 від 12.07.2017/.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай Іриною Володимирівною 16.01.2014 року було відкрито спадкову справу № 01/2014.

08.09.2017 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на все майно ОСОБА_5 , реєстровий № 2068.

З довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за параметрами пошуку - адреса об`єкта нерухомого майна, було з`ясовано, що 28.04.2016 року державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Бригіда Володимир Олександрович на підставі договору дарування нежилого приміщення, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 серія та номер: 378, виданого 24.01.2012 року , видавник приватний нотаріус КМНО ОСОБА_9, провів державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29468204 від 28.04.2016, номер запису про право власності: 14370283).

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за параметрами пошуку - адреса об`єкта нерухомого майна, було з`ясовано, що 28.04.2016 року державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Бригіда Володимир Олександрович на підставі договору дарування нежилого приміщення, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 серія та номер: 378, виданий 24.01.2012, видавник приватний нотаріус КМНО ОСОБА_9 провів державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29468204 від 28.04.2016, номер запису про право власності: 14370283).

20.12.2016 року Державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Падалка Роман Олегович, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 серія та номер: 7752, виданий 20.12.2016, видавник: Приватний нотаріус КМНО Падалка P.O. провів державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33035523 від 20.12.2016, номер запису про право власності: 18150169).

24.10.2019 року Державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Шкрібляк Катерина Павлівна на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 714 від 24.10.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П., здійснила реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49329268 від 24.10.2019).

24.10.2019 року державний реєстратор: приватний нотаріус КМНО Шкрібляк Катерина Павлівна внесла виправлення (індексний номер рішення: 49329268) до відомостей адреса: АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1 .

Предметом позову у даній справі є спірне нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення літ. А, загальною площею 171,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 .

Згідно вимог ч.2 ст. 149 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають на меті ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

З огляду на те, що наразі власником спірного майна є відповідач ОСОБА_2 . Позивачем оспорюється законність вибуття вказаного нерухомого майна із власності первісного власника ОСОБА_5 , спадкоємцем якого є позивач ОСОБА_1 .Будучи власником спірного майна, відповідачка ОСОБА_2 має можливість в будь-який момент вчинити дії щодо його відчуження, а тому колегія суддів вважає, що в даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Сергія Васильовича про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152,153,261, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шаповалова Сергія Васильовича про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову у даній справі накласти арешт на нежитлове приміщення в літ. А, загальною площею 171.6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: