П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Лариса Василівна, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Бедьо В.І., в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 05.09.2020 вона перебувала в шлюбі із відповідачем ОСОБА_1 . Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки вони втратили один до одного почуття поваги та любові, є людьми різних характерів та поглядів на життя, фактично припинили шлюбні відносини та спільне господарство не ведуть, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу. Після припинення шлюбних відносин, малолітній син залишився проживати разом з нею та перебуває на її утриманню.

З врахуванням вищенаведеного ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 05.09.2020 Печерським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 1241 та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 8 000 грн, щомісячно.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2023 року позов задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 05.09.2020 року Печерським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 1241 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 22.09.2022.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Л.В., подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду в частині визначеної суми аліментів змінити та стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 2 000 грн.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано стан його здоров`я, так як він є інвалідом третьої групи, його матеріальне становище, оскільки, в нього відсутнє будь яке нерухоме майно та наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей.

Вважає, що позивачкою не обґрунтовано суму аліментів та причин для присудження суми аліментів більшої ніж мінімальний рекомендований розмір на дитину відповідного віку встановлений державою.

На його думку, стягнення з нього аліментів у розмірі 2 000 грн відповідатиме принципу добросовісності, розумності та справедливості.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 25.09.2023 відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів, з дня вручення копії цієї ухвали, для надання відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що після припинення шлюбних відносин з відповідачем, останній відмовляється матеріально утримувати їх сина. На даний час вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому не має можливості працювати та відповідно забезпечити всім необхідним дитину.

Вказує, що відповідач хоч і являється інвалідом третьої групи, однак, повністю працездатний, має можливість працювати. Крім того у відповідача наявні заощадження та його матеріальне забезпечення дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, то апеляційний суд, в силу приписів ст. 367 ЦПК України, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 05.09.2020 Печерським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за актовим записом № 1241 було зареєстровано шлюб між сторонами.

Подружжя ОСОБА_4 мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, проживає разом з позивачкою, що сторонами не заперечується.

У ОСОБА_1 на утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Київського районного суду м.Одеси у справі №947/12549/20(провадження №2-н/947/1321/20) від 22.05.2020 визначено стягнення аліментів на утримання дітей, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.05.2020.

Копією Довідки до акта огляду МСЕК Серії 12 ААВ №238521 від 18.03.2019 підтверджується те, що відповідачу встановлено третю групу інвалідності, інвалідність встановлено безстроково.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривні.

Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, аліменти - це кошти необхідні для забезпечення дитини усім необхідним для повноцінного розвитку, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів.

Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дитини, її вік, місцевість де вона проживає, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідування дитиною гуртків, спортивних секцій тощо.

Визначений судом розмір аліментів, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам розумності та справедливості та рівності між батьками в утриманні дитини. При цьому, сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів за наявності до цього підстав.

Твердження відповідача про те, що він ніде не працює та не отримує жодного офіційного доходу, слід визнати необґрунтованим, оскільки, ним не надано доказів, які б підтверджували факт неспроможності сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Разом з тим, ОСОБА_1 погоджується сплачувати аліменти, лише у меншому розмірі.

Крім того ОСОБА_1 є молодим за віком та працездатним, а доказів того, що за станом здоров`я він не має змоги працювати, останнім не надано.

При визначенні розміру аліментів, судом першої інстанції було враховано те, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей, а тому такі вимоги задоволено частково.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення аліментів у визначеному розмірі та не знаходить підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами норм статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Холмогорова Лариса Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 03 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: