ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4467/23 Провадження № 2/636/1724/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Cелевко А. О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до Малинівської селищної ради Чугуївського району, про визнання права власності, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 ,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Малинівської селищної ради Чугуївського району про визнання права власності на спадкове майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги таким. Позивач є спадкоємицею майна, яке належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме майнові права на будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка площею 6,8028 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:000:0002 та номер :03:000:0003, грошові кошти на карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Інші спадкоємці відсутні, а у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформити спадщину позивач в позасудовому порядку не має можливості. У зв`язку з чим звернулася до суду з проханням встановити факт спільного її проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області до суду не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та задовільнити вимоги на користь позивача його матері ОСОБА_1 .

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За результатами судового розгляду на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 04.08.2022 серії НОМЕР_3 .

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 11.08.1971 серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.02.1993 серії НОМЕР_5 . та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.07.2008 серії НОМЕР_6 .

Згідно інформації з КП «Чугуївське МЮТІ» від 13.01.2023 №26 право власності на дитловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, видане Чугуївською держнотконторою від 10.07.2012 р/№ НОМЕР_7 . Вказане також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав №34879413 від 19.07.2012.

З гідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР №032663 від 29.10.2004 ОСОБА_3 належала на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 18.09.2003 №394 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 6,8023 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:000:0003 та № :03:000:0002.

Згідно акту про обстеження домоволодіння по АДРЕСА_2 депутатом Малинівської селищної ради виборчого округу №6 Бєловим С.В. 31.07.2023 встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , де помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів сусідів доглядала до смерті та похоронила ОСОБА_3 . ОСОБА_1 . Вказане також підтверджується довідкою від 12.09.2023 за №07-02-01-17/1326, виданої Малинівською селищною радою.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За положеннями ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право.

Частиною 2 статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64, 129 Конституції України, ст. ст.16, 25, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1297 ЦК України (в редакції 2004 року), ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 року), ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 2016 року по 31 липня 2022 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 6,8023 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :03:000:0003 та № :03:000:0002, грошові кошти на карткових рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов