Справа № 611/320/23
Провадження № 2/611/133/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

23 листопада 2023 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до директора Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 26 липня 2023 року між ним та БКП «Благоустрій» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення.

14 серпня 2023 року, після того як в будинку ним самостійно було встановлено вузол комерційного обліку води (замість засобу обліку холодної води, строк проведення періодичної повірки якого сплинув), він звернувся засобами електронного зв`язку до директора Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» із заявою про прийняття нового вузла комерційного обліку на абонентський облік, відповідно до Законів країни «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про житлово комунальні послуги» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», ст.ст. 1, 15, 18, 20 Закону України «Про звернення громадян», в тому числі із проханням надати рахунок на оплату відповідної послуги.

Проте, в порушення вказаних вимог своїм листом від 28 серпня 2023 року № 483 директор Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» Сопко А.Г. відмовив позивачу у задоволенні заяви від 14 серпня 2023 року із посиланням на ст. 5 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яка регулює інші питання обладнання вузлами обліку нових, реконструйованих, капітально відремонтованих будівель та приміщень у них.

Посилаючись на те, що порушення його прав, як споживача житлово комунальних послуг, призводить до щомісячної передплати за водопостачання в об`ємі, якому його сім`я не споживає, а усунути цю перешкоду відповідач відмовляється, що призводить до спричинення фінансових збитків та моральних страждань через протиправні дії останнього, позивач просить визнати дії відповідача щодо відмови прийняття нового вузла комерційного обліку протиправними, зобов`язати відповідача прийняти вузол комерційного обліку за його заявою від 14 серпня 2023 року та протягом 5 календарних днів з для отримання заяви призначити дату і час огляду й опломбування вузла обліку та повідомити засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, надати електронною поштою рахунок на оплату відповідної послуги, а також стягнути з відповідача грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

16 жовтня 2023 року від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі співвідповідача - Барвінківське комунальне підприємство «Благоустрій».

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2023 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача. Залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідача Барвінківське комунальне підприємство «Благоустрій», місцезнаходження: вул. Маяковського, буд. 21, м. Барвінкове, Ізюмський район, Харківська область, 64703, . Розгляд справи відкладено.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2023 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до директора Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» Сопка Андрія Григоровича, Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди в частині позовних вимог до директора Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» Сопка Андрія Григоровича.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив із запереченнями на позовну заяву, вказав, що позивачу не було відмовлено у прийнятті на абонентський облік його вузла комерційного обліку холодної води, а лише роз`яснено, що для прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік позивачу потрібно до своєї заяви від 14 серпня 2023 року надати БКП «Благоустрій» надати проектну документацію на встановлення вузла обліку, надання яких передбачено законодавством України. Посилаючись на вимоги п. 2 Розділу ІІ Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року №270, зазначив, що оскільки позивачем не надано доказів звернення до БКП «Благоустрій» із заявою про прийняття на абонентський облік засобу обліку води з долученням усіх необхідних документів, то у відповідача були відсутні правові підстави для виконання п.3 розділу ІІ зазначеного порядку, а отже позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та спонукання вчинити певні дії є безпідставними та задоволенню не підлягають. Щодо заявлених позивачем вимог в частині відшкодування моральної шкоди, яка оцінена позивачем в розмірі 15 000 грн., представник відповідача зазначає, що позивач не надав доказів, які свідчать про моральні страждання, завдані протиправною бездіяльністю БКП «Благоустрій».

Дослідивши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб,державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що 26 липня 2023 року між ОСОБА_1 та Барвінківським комунальним підприємством «Благоустрій» було укладено Договір №113 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. В договорі зазначено, що визначення обсягів постачання питної води здійснюється за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування (а.с.4-6).

14 серпня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою засобів електронного зв`язку звернувся до Барвінківсього комунального підприємства «Благоустрій» з заявою про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік (а.с.7).

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 директором БКП «Благоустрій» Сопком А.Г. було надано відповідь. Зі змісту якої вбачається, що позивачу було запропоновано надати БКП «Благоустрій» проектну документацію на його установку в колодязі на межі майнової належності, з посиланням на ст.ст. 3,5 ст. Закону України «Про комерційний облік теплової енергії» та ДСТУ «Вузли обліку холодної води».

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг. Цей Закон регулює відносини щодо комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; забезпечення споживачів обліковою інформацією.

Як передбачено ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Вузли комерційного обліку, встановлені за рахунок власника (співвласників) будівлі, належать на праві власності власнику будівлі або є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку. Вузли комерційного обліку приймаються виконавцем відповідної комунальної послуги та оператором зовнішніх інженерних мереж на абонентський облік протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання виконавцем та оператором звернення власника (співвласників).

Власник (співвласники) будівлі, яка на день набрання чинності цим Законом була приєднана до зовнішніх інженерних мереж або яка приєднується до зовнішніх інженерних мереж, має право самостійно обладнати таку будівлю вузлами комерційного обліку в установленому законодавством порядку.

Виконавець послуг та оператор зовнішніх інженерних мереж не можуть перешкоджати власнику (співвласникам) будівлі в оснащенні її вузлом комерційного обліку. На вимогу власника (співвласників) будівлі оператор зовнішніх інженерних мереж зобов`язаний самостійно встановити вузол комерційного обліку, придбаний ним (ними).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 самостійно була здійснена заміна засобу обліку холодної води, строк проведення періодичної повірки якого сплинув, на новий вузол комерційного обліку холодної води.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Частиною 4 ст.6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

В свою чергу, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270 затверджено Порядок прийняття приладу обліку на абонентський облік, який встановлює процедуру прийняття на абонентський облік вузлів комерційного обліку та вузлів розподільного обліку теплової енергії та водопостачання. Як визначено, дія цього Порядку поширюється на відносини між операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг, визначеними власниками (співвласниками) будівлі іншими особами, що здійснюють розподіл між споживачами обсягів комунальної послуги, власниками (співвласниками) будівель та окремих приміщень у будівлі, що є самостійними об`єктами нерухомого майна, щодо прийняття на абонентський облік приладів обліку, що встановлюються після набрання чинності Законом, а також тих, що були встановлені до набрання чинності Законом, але не були взяті на абонентський облік.

Пунктом 2 Розділу ІІ вищезазначеного Порядку визначено, що у разі встановлення вузла комерційного обліку власником (співвласниками) будівлі такий власник (співвласники) будівлі або його (їх) представник подає виконавцю відповідної комунальної послуги письмову заяву про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік у довільній формі, у якій зазначаються: найменування юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка є власником (представником співвласників) будівлі; поштова адреса заявника (власника або представника власника (співвласників) будівлі); спосіб отримання повідомлення та адреса, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним та відповідний засіб зв`язку з ним (адреса електронної пошти тощо); місцезнаходження будівлі, у якій встановлено вузол комерційного обліку; перелік документів, що додаються до заяви: копія документа, що підтверджує право власності на будівлю (крім багатоквартирних будинків); копія проектної документації на встановлення вузла обліку; копія декларації про відповідність засобу вимірювальної техніки; копія супровідної документації до засобу вимірювальної техніки, що входить до складу вузла обліку; копія акта приймання-передавання робіт із встановлення вузла комерційного обліку. Заяву підписує власник або представник власника (співвласників) будівлі. Представник власника (співвласників) будівлі додає до заяви документ, що підтверджує його повноваження.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, що вбачається з ч. 1 ст. 79 ЦПК України.

Доказування, та як, слідство рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Згідно з ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, як передбачено ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем при поданні письмової заяви про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік не було дотримано вимог Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, в частині надання виконавцю комунальних послуг документів, перелік яких визначено п. 2 Розділу ІІ вказаного Порядку.

Крім того, зі змісту відповіді директора БКП «Благоустрій» від 28 серпня 2023 року №483 вбачається, що вона не містить відмови ОСОБА_1 у виконанні обов`язку, передбаченого п. 3 Розділу ІІ вказаного вище Порядку.

В свою чергу, обов`язок виконання вимог п. 3 Розділу ІІ Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік у виконавця відповідної комунальної послуги виникає за умови дотримання позивачем положень, закріплених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12 жовтня 2018 року № 270.

Отже, враховуючи вищезазначене, за відсутності належно оформленої заяви з долученням до неї відповідних документів (копії документа, що підтверджує право власності на будівлю, копії проектної документації на встановлення вузла обліку; копії декларації про відповідність засобу вимірювальної техніки; копії супровідної документації до засобу вимірювальної техніки, що входить до складу вузла обліку; копії акта приймання-передавання робіт із встановлення вузла комерційного обліку), суд не вбачає підстав як для визнання дій Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» протиправними за заявою ОСОБА_1 від 14 серпня 2023 року щодо відмовити прийняття нового вузла комерційного обліку, встановленого у домоволодінні останнього, на абонентський облік, так і для зобов`язання відповідача прийняти вузол комерційного обліку за його заявою від 14 серпня 2023 року.

А тому, приймаючи до уваги заперечення представника відповідача викладені у відзиві, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч.1 та 2 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди є похідною від основної, а тому вона є такою, що не підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник відповідача надав заяву про надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву .

Враховуючи подання представником відповідача заяви про надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі, та, виходячи з вимог п. 5 ч. 6 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати та визначити строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - відмовити повністю.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати представнику Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат та призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 14 годину 00 хвилин 08 грудня 2023 року.

Про дату, час та місце судового засідання повідомити учасників справи.

Встановити представнику Барвінківського комунального підприємства «Благоустрій» строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат - п`ять днів після ухвалення рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 27 листопада 2023 року.

Суддя Ю.А. Коптєв