_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/560/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

за участю: заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

14.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покладення на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , строком на 3 місяці;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 3 місяці;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 строком на 3 місяці.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року провадження по справі відкрито.

В судових засіданнях 17.11.2023 року та 24.11.2023 року заявник ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судових засіданнях 17.11.2023 року та 24.11.2023 року заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_3 та просить в задоволенні заяви відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що з 2014 року вона спільно з заінтересованою особою ОСОБА_2 проживає однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство психологічного та економічного характеру в присутності неповнолітніх дітей позивача.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що проживає спільно з заявником ОСОБА_1 , в силу своєї зайнятості, оскільки має на утриманні вісім осіб, буває за місцем проживання раз на місяць, де заявник ОСОБА_1 викинула його речі на балкон. ОСОБА_2 підтвердив факти притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

В ході судового розгляду встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 спільно проживають в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яку відповідно до Договору оренди житлової площі від 08.07.2019 року винаймає ОСОБА_1 .

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чаплицького В.В. від 15.05.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 гривень.

Вказаною постановою встановлено, що 06.04.2023 року о 22:00 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_1 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та штовхався, чим міг завдати шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова П.А. від 24.05.2023 року ОСОБА_2 відповідно до ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення та оголошено усне зауваження.

Вказаною постановою встановлено, що 09.04.2023 року о 16:00 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч 1 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. від 13.06.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 170 гривень в дохід держави.

Вказаною постановою встановлено, що 07.04.2023 року близько 22:00 ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно співмешканки домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з частиною 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу вчинення домашнього насильства її співмешканцем ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають частковому задоволенню, так як обґрунтовані та доведені частково.

Так, вимоги в п.3 резолютивної частини заяви, а саме, заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 строком на 3 місяці, суд вважає заявленими не коректно, заявником не визначено, що саме за місця навчання, роботи та частого відвідування мала на увазі заявник, доказів з даних підстав, як при зверненні до суду, так і в ході судового розгляду справи, суду не надано. В зв`язку з чим зазначені вимоги задоволенню не підлягають.

Судом відхиляються заперечення ОСОБА_2 щодо необхідності встановлення припису, оскільки вказані пояснення не обгрунтовані, не мотивовані, а факти насильства, здійсненого по відношенню до ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Суд зазначає, що встановлення припису не обмежує прав заінтересованої особи, оскільки він має зареєстроване місце проживання за іншою адресою.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 350-5 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на три місяці:

- Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

- Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 відмовити.

Повідомити Відділ поліції №1 Одеського районного управління поліції №1та Київську районну державну адміністрацію ОМР для взяття кривдника на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.