ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7443/23 Справа № 242/470/23 Суддя у 1-й інстанції - Черков В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 242/470/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2023 року,

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі за текстом ТОВ «Вердикт Капітал»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 лютого 2023 року з мобільного додатку «Дія» їй стало відомо про те, що вона є боржником перед ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 67877140, яке було відкрито на підставі виконавчого напису, зробленого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. за № 9912.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. 14 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67877140 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 32 474,45 гривень та винагороди приватного виконавця в сумі 3 247,45 гривень.

Вважає, що даний напис було видано незаконно, у зв`язку з чим просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9912 від 28 вересня 2021 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. про стягнення з неї ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 32474,45 гривень.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2023 року позов ОСОБА_1 залишений без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на несправедливість оскаржуваного рішення, просить скасувати рішення Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, отримавши з суду інформацію про неможливість витребування документів від приватного виконавця, вона звернулася на гарячу лінію АТ «Альфа-банк» і на адвокатський запит було отримано копію кредитного договору № 630004930 від 17.07.2013 року, на підставі якого було виконано виконавчий напис нотаріуса, витяг з Договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, витяг з Додатку 1-1 до Договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 року. Посилається, що судом не враховано, що виконавчий напис № 9912 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 28.09.2021 року з порушенням вимог чинного законодавства щодо строків для вчинення написів, із чого випливає, що оскаржуваний виконавчий напис є таким, що вчинений незаконно та відповідно, таким, що не підлягає виконанню.

Також, посилаючись на висновки зазначені у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, наполягає, що кредитний договір № 630004930 від 17.07.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк», не був посвідчений нотаріально, що виключає можливість вчинення на ньому виконавчого напису, що в свою чергу робить напис № 9912 незаконним та таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення грошових коштів з позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на те, що суд першої інстанції правильно дослідив всі обставини справи та докази, дійшов вірного висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2023 року залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без її участі. (а.с.81)

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції критично оцінив твердження позивачки, що виконавчий напис за № 9912 відносно неї було видано незаконно та дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки позивачкою в обґрунтування позову не наданий виконавчий напис, який вона просить скасувати, тобто нею не доведено наявність порушення її прав та інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. від 14 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 67877140 з примусового виконання виконавчого напису № 9912 від 28 вересня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. пр. стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 32 474,45 гривень. (а.с. 2)

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачкою ОСОБА_1 було заявлено клопотання про витребування доказів.

На виконання ухвали суду першої інстанції від 12 квітня 2023 року приватним виконавцем надано заяву, в якій повідомлено про неможливість надати належним чином завірені документи виконавчого провадження № 67877140, оскільки робота офісу тимчасово обмежена.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додано копію кредитного договору № 630004930 від 17 липня 2013 року, витяг з Договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, Витяг Додатку 1-1 до Договору відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16.01.2019 року, які були отримані нею на адвокатський запит вже після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 ЦК України).

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.»

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2017 року та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Матеріалами справи встановлено, що 17 липня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 630004930. Відповідно Договору про відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року та витягу 1-1 до Додатку відступлення прав вимоги 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. (а.с. 44-47)

З наданої копії кредитного договору № 630004930 від 17 липня 2013 року вбачається відсутність нотаріального посвідчення вказаного кредитного договору і дана обставина відповідачем не спростована. Між тим, виконавчий напис не може існувати окремо від документу, який встановлює заборгованість та з приводу якої вчинено такий виконавчий напис.

Таким чином, вчиняючи 28 вересня 2021 року виконавчий напис № 9912, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Подібна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив, що оскаржений виконавчий напис вчинено нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Також аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права міститься і у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 461/1940/20.

За таких обставин виконавчий напис вчинений із грубим порушенням встановленого Законом порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів, що у відповідності до ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, є підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначене вище дає підстави для визнання оспорюваного виконавчого напису № 9912 від 28 вересня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведених вище обставин справи та норм матеріального закону апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи, не врахував, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим, тому зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, оскільки під час апеляційного перегляду справи встановлено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 2691 гривня (1076 + 1615).

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 29 травня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований у реєстрі за № 9912, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 32 474,45 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій в сумі 2 691 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 15 листопада 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста