Провадження № 2/347/341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

секретаря Мошулі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача , та заперечень відповідача.

28.11.2022 року позивач АТ «Таскомбанк» звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 09.11.2020 року. Позов обґрунтований тим, що 09 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір №, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1.1).

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №5045275, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК«ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір.

Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5045275 та кредитного договору № ОСОБА_1 надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту 667 448, 71 гривень; - строк користування 84 місяці; - річні проценти 0, 01% від суми боргу за договором; - щомісячні проценти 1,50% від суми кредиту.

Кредит Відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.4.), отже Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» ОСОБА_1 зобов`язувалась щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

У разі прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за Кредитним договором, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня (п. 7 Паспорта кредиту).

У разі тривалого прострочення Позичальником зобов`язань за Кредитний договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення (понад 90 днів), сплачує неустойку у розмірі 350 грн. 00 коп. (п. І Паспорта кредиту).

17.12.2021 року права вимоги за Кредитним договором перейшли до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу, таким чином «ТАСКОМБАНК» став новим кредитором за кредитним договором № від 09 листопада 2020 року.

Позивач стверджує, що відповідачем умови Кредитного договору не виконані, кредитні кошти в установленому порядку не повернуті, таким чином станом на 27.09.2022 року за кредитним договором № у ОСОБА_1 виникла заборгованість у сумі 653 160 грн. 89 коп., у т.ч.: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 576 606 грн. 34 коп.; - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 36 грн. 25 коп.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 76 518 грн. 30 коп., Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 9 798,00 грн.

У відзиві на позовну заяву, ОСОБА_1 ствердила, що їй не було відомо про відступлення прав вимоги за кредитним договором, який був укладений між нею ( ОСОБА_1 ) та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг», оскільки в порушення вимог п 4.2.5 Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, позивач на надсилав відповідачу повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. У позовній заяві позивачем жодним чином не обґрунтовано яким чином саме виникла заборгованість за кредитним договором, оскільки ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти в сумі 500000 грн., в той час як в позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість в сумі 576606, 34 грн. На переконання відповідача, позивачем не надано первинні платіжні доручення, які б підтверджували надання кредитних коштів за кредитним договором.

На переконання відповідача, наданий кредитний договір не містить всіх істотних умов договору про споживчий кредит, а саме розмір кредиту, розмір процентної ставки, та інші істотні умови.

На переконання відповідача встановлення позивачем у кредитному договорі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та щомісячної неустойки є порушення ст. 61 Конституції України.

Крім того, відповідач стверджує, що не була ознайомлена з умовами та правилами отримання фінансових кредитів від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про умови отримання кредиту.

З цих підстав, в задоволенні позову відповідач просила відмовити.

У відповіді на відзив на позовну заяву, представник відповідача зазначив, що відповідач ОСОБА_1 активно користувалася кредитними коштами, це підтверджується випискою по рахунку, в яких відображено операції погашення заборгованості, тощо. Також представник відповідача ствердив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні не має наслідком недійсність правочину про заміну кредитора. Щодо нарахування заборгованості по процентах, то сторонами було погоджено, що щомісячні проценти нараховуються відповідно до п.5 Паспорту кредиту, від суми кредиту та згідно графіком платежів (п.6 паспорту кредиту) що в свою чергу становить фіксований місячний платіж в сумі 10011, 74 грн. по щомісячних процентах. Позичальник підтвердив, що з умовами викладеними в паспорті кредиту на та в умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua ознайомлений , і що вказані документи складають єдиний кредитний договір, позичальник підтвердив, що свій примірник ним отримано (п.2.1. Кредитного договору).

У зв`язку з цим, представник позивача вважає, доводи зазначені у відзиві на позовну заяву безпідставними.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення та проведення розгляду справи без його участі(а.с.3).

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату і час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили (а.с. 172, 173, 176-180, 183-187).

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представником відповідача адвокатом Мартинюк М.Р., надіслано відзив на позовну заяву (а.с.123-128).

Представник позивача адвокат Лаврів В.П. 18.05.2023 року надіслав на адресу суду відповідь на відзив (а.с.152-155).

05.06.2023 року представник відповідача надіслав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.158-160).

08.08.2023 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи (а.с 166-168).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва відповідно від 17.03.2023 року цивільну справу № 758/10964/22 передано за підсудністю до Косівського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою суду від 02.05.2023 року позовну заяву АТ «Таскомбанк» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 02.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Також вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, та призначення судово-економічної експертизи.

Про судове засідання на 09.11.2023 року відповідач та її представник були належним чином повідомлені (а.с.183-187), однак не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомляли.

Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, відповідно до копії кредитного договору № від 09.11.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» надав ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 667 448,71 грн. (а.с.6-11).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 09.11.2022 року, загальна заборгованість за кредитним договором № від 09.11.2020 року становить 653 160,89 грн. (а.с. 5).

Відповідно до копії договору факторингу № 171221 від 17.10.2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передав право вимоги за кредитним договором № від 09.11.2020 року АТ «Таскомбанк» (а.с.12-24).

29.09.2022 року АТ «Таскомбанк» направив повідомлення-вимогу ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання спору (а.с.28).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ «Таскомбанк») за кредитним договором та рішенням суду, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 09.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір № від 09 листопада 2020 року, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1.1).

Згідно з п. 1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5045275, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п, 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК«ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір.

Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5045275 та Кредитного договору № від 09 листопада 2020 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 667 448,71 гривень; строк користування - 84 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 1,50 % від суми кредиту.

Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.

Судом також встановлено, що 17.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 171221, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а ТОВ «ФК ЦФР» зобов`язується відступити АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах визначених цим договором, в тому числі - за кредитним договором № від 09 листопада 2020 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Отже, АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача зобов`язань за кредитним договором № від 09 листопада 2020 року.

Всупереч умов кредитного договору від № від 09.11.2020 року відповідач ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання. Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним договором про надання фінансового кредиту № від 09.11.2020 року становить 653 160 грн. 89 коп. з яких: - 576 606 грн. 34 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; - 36 грн. 25 коп. заборгованість по річним процентам; - 76 518 грн. 30 коп. заборгованість по щомісячним процентам.

Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, обґрунтованими.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явився.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 09.11.2020 року у загальній сумі 653 160 грн. 89 коп.

Що стосується доводів позивача, про те, що позивачем не обґрунтовано, яку ж суму кредиту отримала відповідач, то такі спростовуються наданим позивачем розрахунком заборгованості, та випискою по особовому рахунку.

Не спроможними також є доводи відповідача, про те, що її не було повідомлено про відступлення права вимоги за договором факторингу. Так, частиною другою статті 516 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведеного положення закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання вважається належним. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Отже, не повідомлення боржника про відступлення права вимоги за основним договором не впливає на перехід права вимоги від попереднього кредитора до нового.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 9 798,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, С. Петлюри, буд. 30, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 09.11.2020 року у сумі 653 160 грн. 89 коп. та судовий збір 9 798,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20 листопада 2023 року.

Суддя Ю.С. Кіцула