Справа № 182/4232/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

07.11.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Омеко М.В., за участю секретаря Мартинової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 775.90 грн., з яких : 12 700.00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 075,90 грн. - сума заборгованості за відсотками та понесені судові витрати.

Посилається в позові на те, що 02 лютого 2022 року між ТОВ» «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем був укладений кредитний договір № 01854-02/2022

Відповідно до п.7 кредитного договору він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача.

Відповідно до п.п.1.6 п.1 договору його невід`мною частиною надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства.

Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх виконувати.

Дані Правила публічною офертою в розумінні вимог ст.ст.641, 644 ЦК України.

08.12.2022 року між ТОВ» « ФК`Інвеструм» та ТОВ» «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 08.12.2022 року до Договору факторингу ТОВ`Фінансова компанія »Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача в сумі 35 775,90 гр., з яких:

- 12 700, 00 гр. заборгованості за основною сумою боргу;

- 23 075,90 гр. заборгованості за відсотками.

Згідно п. 3.9 договорів факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору.

Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.

Всупереч умовам кредитних договорів та договорів позики, незважаючи на повідомлення про відступлення прав вимоги, відповідач не виконала своїх зобов`язань.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов кредитного договору,просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 02.10.2023 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 06.10.2023 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

23.10.2023 року на адресу надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача. Відповідно до якого, відповідач, ОСОБА_1 частково визнає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на загальну суму 18 415,00 грн, яка складається з :

- 12 700,00 тіло кредиту; 5715,00 грн. - відсотки за користування кредитом, оскільки умовами укладеного сторонами договору не передбачено розмір процентів річних від простроченої суми, як міри відповідальності за ч.2 ст. 625 ЦК України.

Крім цього представник відповідача просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу відповідно до договору № 727/19-10-2023 про надання правничої допомоги від 19.10.2023 та вказує на те, що сторона відповідача вже понесла 10 000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу та очікує ще витрати на суму 4000 грн.

27.10.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника ТОВ ФК ЄАПБ, згідно якого просять відзив ОСОБА_1 залишити без розгляду та задоволення, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, справу слухати без їх представника.

31.10.2023 року від представника відповідача надійшло заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України.

07.11.2023 року від представника позивача до суду також надійшли додаткові по яснення по справі.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 02 лютого 2022 між ТОВ» «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем був укладений кредитний договір № 01854-02/2022.

Відповідно до п.7 кредитного договору він був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача.

Відповідно до п.п.1.6 п.1 договору його невід`ємною частиною надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства.

08 грудня 2022 року між ТОВ» « ФК`Інвеструм» та ТОВ» «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 08 грудня 2022 року до Договору факторингу ТОВ`Фінансова компанія »Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача в сумі 35 775,90 гр., з яких:

- 12 700, 00 гр. заборгованості за основною сумою боргу;

- 23 075,90 гр. заборгованості за відсотками.

Згідно п. 3.9 договорів факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що після укладення договору факторингу відповідач будь-яких дій, направлених на виконання умов договору, не вчиняв, заборгованість не погасив.

Відповідач в своєму відзиві частково визнав заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, уклавши договір на умовах, викладених у ньому, відповідач, як позичальник, тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

З матеріалів справи вбачається, що укладений з відповідачем договір відповідає вимогам закону, умови договору з боку кредитодавця виконані, грошові кошти відповідачу надані.

В свою чергу, відповідач умови договору не виконує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене вище, неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості в визначеній договором сумі.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати розмір процентів, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

З Додатку №1 до договору вбачаться, що сума кредиту за умовами кредитного договору становить 12 700, 00 гр., строк кредитування-30 днів, сума нарахованих процентів 5715.00 гр., загальна сума за договором 18415, 00 гр.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи вищевикладене, можна вважати, що істотними умовами кредитного договору відповідно до закону є умови про предмет, ціну, строк його дії, а також усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати в справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦИК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням цього, досягнутої сторонами ціни договору при його укладенні, до стягнення з відповідача належить сума не виконаного зобов`язання за умовами договору за обумовлений сторонами строк кредитування.

Щодо вимог представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу відповідно до договору № 727/19-10-2023 про надання правничої допомоги від 19.10.2023 року на суму 12 000,00 грн., про що вона вказує в заперечені . Що надійшло до суду 31.10.2023 року.

То суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Під час розгляду зазначеної справи представник відповідача надав до суду договір про надання правничої (правової ) допомоги від 19.10.2023 року де вказується гонорар (порядок обчислення) правничої допомоги. Крім цього надав до суду акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до договору № 727/19-10-2023 про надання правничої допомоги від 19.10.2023 року в якому вказано, що станом на 03.10.2023 року надано правничої допомоги на 7000 грн., станом на 20.10.2023 р. Внесено гонорару 10 000.00 грн. готівкою, що підтверджується квитанцією № 727 від 19.10.2023 року . Та надано детальний опис робіт (наданих послуг)

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Суд вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження судових витрат відповідача.

Проте,відповідно до ч. 1 ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Згідно п 3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 302.00 грн судового збору.

Та відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню витрати, які пов`язанні з наданням їй правничої допомоги, що становить 4 852,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 525-526, 610, 611, 626- 629, ч.1 ст.634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 82, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 01854-02/2022 від 02.02.2022 року у сумі 18 415 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятнадцять ) гривень 00 копійок, яка складається з :

- 12 700 ( дванадцять тисяч сімсот ) гривень 00 копійок тіло кредиту;

- 5715 (п`ять тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок 0 відсотки за користування кредитом.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 302 (одна тисяча триста дві гривні) 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, які пов`язанні з наданням їй правничої допомоги в розмірі 4 852 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві ) гривні 00 копійок.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032 м. Київ вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. В. Омеко