ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2445/22 Номер провадження 22-з/814/297/23 Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
14 листопада 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
за участю секретаря Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України» про зобов`язання допустити позивача до роботи, відшкодувати середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, скасувати та відшкодувати незаконні відрахування із заробітної плати позивача, зробити правильні нарахування та передати правильні дані щодо лікарняних позивача,
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»), філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - філія «Пасажирська компанія»), третя особа - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України» про зобов`язання допустити позивача до роботи, відшкодувати середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, скасувати та відшкодувати незаконні відрахування із заробітної плати позивача, зробити правильні нарахування та передати правильні дані щодо лікарняних позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він працює заступником начальника виробничого підрозділу Пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». Також він є головою Первинної профспілкової організації «Пасажирська компанія «Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України».
Починаючи з 24 лютого 2022 року йому взагалі роботодавець не повідомляє чи потрібно виходити на роботу, чи він працює у режимі простою, чи у будь-якому іншому режимі. На дзвінки та повідомлення з проханням повідомити, коли виходити на роботу, керівництво не відповідає. Коли він з`являється на роботу, з ним керівництво розмовляти і надавати йому робоче місце не бажає. У табелі робочого часу незаконно, без будь-яких підстав на це, у період дії воєнного стану, роботодавець ставить прогул.
За березень 2022 року заробітна плата йому була нарахована і виплачена як за режим простою, хоча за переведення його у такий режим роботи ніхто його не повідомляв і навпаки, роботодавець письмово відповів, що ніяких таких наказів щодо нього не видавав. За квітень 2022 року йому не було виплачено жодних нарахувань заробітної плати з посиланням на його прогули, яких не було. По сьогоднішній день заробітна плата взагалі не виплачується з невідомих підстав.
У квітні 2022 року з його заробітної плати були здійснені якісь незаконні утримання на суму 8942,87 грн, без його заяви нібито на підставі неправильно нарахованих виплат за лютий 2022 року.
Лікарняні за травень 2022 року також були розраховані неправильно виходячи з середньомісячного заробітку, який розрахований з урахуванням незаконно облікованих робочих днів за березень 2022 року та квітень 2022 року як прогулів. Таким чином, середньомісячний заробіток для розрахунку лікарняних незаконно зменшився.
Короткий зміст рішення суду
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця», філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця», третя особа - Всеукраїнська професійна спілка «Спілка залізничників України» про зобов`язання допустити позивача до роботи, відшкодувати середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, скасувати та відшкодувати незаконні відрахування із заробітної плати позивача, зробити правильні нарахування та передати правильні дані щодо лікарняних позивача відмовлено.

Короткий зміст постанови Полтавського апеляційного суду

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Сільченко С.О., задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року у частині відмови у стягненні відрахувань із заробітної плати позивача скасовано та постановлено у цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 суму відрахувань із заробітної плати у розмірі 8942,87 грн.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року залишено без змін.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 992,40 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Короткий зміст заяви про розподіл судових витрат

21 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку до Полтавського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка С.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, у якій заявник прохав суд, у зв`язку з частковим задоволенням поданої ним апеляційної скарги, ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 24465,81 грн.

У поданій заяві представником позивача зазначено, що останнім було отримано копію постанови апеляційного суду на електронну поштову адресу 12 вересня 2023 року.

Крім того, під час подання апеляційної скарги представником позивача на виконання частини першої статті 134 ЦПК України був зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Так, вказано, що ОСОБА_1 було понесено наступні судові витрати: сплачено за подачу апеляційної скарги судовий збір у розмірі 4465,81 грн та 20000,00 грн за надання послуг професійної правничої допомоги.

Щодо заперечень, поданих відповідачем

Представник АТ «Українська залізниця» надіслав до суду апеляційної інстанції клопотання, у якому, зокрема, прохав суд відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви адвоката Сільченка С.О. про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 24465,81 грн, а у випадку визнання судом апеляційної інстанції за можливе розподілити такі витрати - зменшити їх розмір до 1000,00 грн.

У вказаному клопотанні зазначено, що, на думку представника відповідача, подана заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат є необґрунтованою, заявлена сума до компенсації істотно завищеною відносно обсягу наданих послуг, а перелік наданих послуг таким, що не підтверджується наданими до заяви документами.

Зокрема, наголошено, що зміст поданої представником позивача апеляційної скарги є цитуванням поданої до місцевого суду позовної заяви та ухваленого рішення судом першої інстанції.

Крім того, ознайомлення, формування підстав для апеляційної скарги, підготовка та подання апеляційної скарги є одним процесом, оскільки неможливо підготувати скаргу без попереднього ознайомлення з матеріалами справи, що було оцінено представником позивача у розмірі 10400,00 грн, що, на думку відповідача, не відповідає обсягу та складності наданої послуги.

Також вказано, що суд другої інстанції під час ухвалення судового рішення по суті спору здійснив розподіл судового збору за результатами розгляду поданої позивачем апеляційної скарги, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір.

У поданому клопотанні представник АТ «Українська залізниця» прохав також суд звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області щодо порушення адвокатом Сільченком С.О. правил адвокатської етики, а саме спробою спонукати суд виконати дії не передбачені ЦПК України.

Щодо явки та позиції учасників справи в апеляційному суді

Представник ОСОБА_1 -адвокат Сільченко С.О., взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференції, вимоги поданої ним заяви підтримав та прохав їх задовольнити.

Представник АТ «Українська залізниця» - адвокат Сіткевич Є.П., взявши участь у розгляді справи у режимі відеоконференцзв`язку, заперечував проти задоволення поданої представником заявника заяви про розподіл судових витрат, наголосивши на обставинах, що ним були викладені у поданих ним письмових запереченнях.

Інші учасники справи на розгляд заяви про розподіл судових витрат до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Підсумовуючи, для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у цій справі у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Так, аналізуючи матеріали справи вбачається, що позивач, подаючи до суду апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року, прохав суд апеляційної інстанції, у тому числі, й покласти на відповідача судові витрати, пов`язані із апеляційним розглядом справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 4463,81 грн та витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 20000,00 грн.

Представником позивача до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат було долучено: копію договору №2022/12/03 про надання правової допомоги від 28 грудня 2022 року, який укладено між ОСОБА_1 (клієнт) та АО «Роланд» в особі керуючого партнера Сільченка С.О., умовами якого передбачено, що АО надає правову допомогу і здійснює захист інтересів клієнта у правовідносинах з АТ «Укрзалізниця» та її відокремленими підрозділами, в тому числі представництво інтересів клієнта в Апеляційному суді Полтавської області щодо оскарження рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 грудня 2022 року у справі №552/2445/22 (пункт 1.2.) та винагорода (гонорар) АО згідно з цим договором складає 20000,00 грн (пункт 3.1.); копія акту від 15 вересня 2023 року про надання правової допомоги за договором №2022/12/03 від 28 грудня 2022 року, у якому наведено перелік наданих послуг (виконаної роботи) та їх вартість, а саме: ознайомлення з матеріалами справи, розглянутої Київським районним судом м. Полтави по першій інстанції з участю іншого представника клієнта для формування підстав для апеляційної скарги - 4500,00 грн, підготовка та подання до Полтавського апеляційного суду апеляційної скарги - 5900,00 грн, підготовка адвокатського запиту - 1000,00 грн, підготовка та подання до Полтавського апеляційного суду заяви про долучення доказу сплати судового збору на змінені реквізити - 750,00 грн, здійснення поїздки в м. Полтаву для участі в судовому засіданні безпосередньо у приміщенні суду 25 квітня 2023 року - 5750,00 грн, підготовка та надіслання заяви про виклик свідка - 1350,00 грн, підготовка та подання заяви про відкладення розгляду справи 05 вересня 2023 року - 750,00 грн; платіжні інструкції на загальну суму 20000,00 грн. Крім того, в матеріалах справи містяться копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що видано на ім`я Сільченка С.О. та ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Сільченком С.О.

Також на підтвердження виконання вимог статті 83 ЦПК України представник позивача до поданої ним заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат долучив чек з поштової установи про направлення копії даної заяви та долучених до неї документів на адресу відповідача.

Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Так, відповідач, скориставшись процесуальним правом на надання заперечень щодо поданої представником позивача заяви, зауважив, що заявлені вимоги адвоката Сільченка С.О. щодо відшкодування судових витрат є необґрунтованими, заявлена сума до компенсації істотно завищеною відносно обсягу наданих послуг, а перелік наданих послуг таким, що не підтверджується наданими до заяви документами.

Крім того, ознайомлення, формування підстав для апеляційної скарги, підготовка та подання апеляційної скарги є одним процесом, оскільки неможливо підготувати скаргу без попереднього ознайомлення з матеріалами справи, що було оцінено представником позивача у розмірі 10400,00 грн, що, на думку відповідача, не відповідає обсягу та складності наданої послуги.

У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Застосовуючи вище наведені правові висновки, беручи до уваги часткове задоволення апеляційних вимог позивача, а також заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю та необґрунтованістю, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, Полтавський апеляційний суд дійшов висновку, що визначений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у сумі 20000,00 грн є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими, співмірними та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи часткове задоволення апеляційних вимог, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та їх характер, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у цій справі у суді апеляційної інстанції, у сумі 2000,00 грн.

Щодо судового збору

Звертаючись до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, заявник, у тому числі, прохав суд стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4465,81 грн.

Колегія суддів наголошує, що у розділі «Щодо судових витрат» постанови Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року судом апеляційної інстанції було здійснено розподіл судового збору за апеляційний перегляд оскаржуваного рішення місцевого суду.

Зокрема, було зазначено, що згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки апеляційна скарга позивача була задоволена у частині стягнення відрахувань із заробітної плати, а також звільнення позивача від сплати судового збору у цій частині, то колегія суддів дійшла до висновку, що стягненню підлягає з АТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 992,40 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Відтак, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції було здійснено розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у частині судового збору, що в свою чергу виключає можливість повторного їх перерозподілу.

Щодо ініціювання питання дисциплінарної відповідальності адвоката

Представник відповідача, подаючи до суду апеляційної інстанції свої заперечення щодо поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, прохав суд, зокрема, звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Харківської області щодо порушення адвокатом Сільченком С.О. правил адвокатської етики, а саме спробою спонукати суд виконати дії не передбачені ЦПК України.

Колегія суддів зазначає, що згідно статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відтак, у випадку незгоди представника відповідача із процесуальними діями адвоката Сільченка С.О., який здійснює представництво і захист прав та інтересів ОСОБА_1 , він не позбавлений права самостійно звернутися із відповідною заявою до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Висновок за результатами розгляду заяви

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка С.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, понесені у цій справі у суді апеляційної інстанції, у сумі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

У задоволенні інших вимог заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко