У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в залі суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження (боржник ОСОБА_1 )

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до суду з даною заявою, посилаючись на те, що 17.09.2007 року згідно судового наказу виданого у справі № 2н-930/07 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8249,53 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 56,25 грн. 06.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Сіті Фінанс» укладено договір GL6N016600 про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу майнових прав, оформлених протоколом електронного аукціону, передав, а новий кредитор прийняв у власність право вимоги за кредитним договором. Станом на поточну дату заборгованість за кредитним договором не погашена. А тому просить замінити сторону стягувача у виконавчому листі по справі № 2н-930/07 щодо стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 8249,53 та замість стягувача ПАТ КБ «Надра» вказати стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

Представник заявника в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника заявника про розгляд справи без його участі.

Представник стягувача та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2007 року Ужгородським міськрайонним судом видано судовий наказ у справі № 2н-930/07 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» 8249,53 грн. та суму сплачених заявником судових витрат у розмірі 41,25 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 15 грн.

06.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір GL6N016600 про відступлення прав вимоги, з Додатку № 1 якого вбачається, що ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» право вимоги за договором № 21/03-2004 від 17.03.2004 року, заборгованість за яким станом на 06.05.2020 року становить 15627,33 грн.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII.

За змістом статей 512 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», п.1 ч.2 ст. 26 Закону №606-Х1У), Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнути законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права».

Вказана позиція підтримана 19 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-1105/10, провадження № 61-19386св21 (ЄДРСРУ № 106940349).

А тому враховуючи, що виконавчий документ судовий наказ від 17.09.2007 року виданий Ужгородським міськрайонним судом у справі № 2н-930/07 не перебуває на примусовому виконанні, а також те, що строк пред`явлення такого до виконання сплив 29.08.2010 року, а заявник не ставить про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до переконання, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» є необґрунтованою і до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 512, 514, 1077, 1078 ЦК України, ст. 353-355, 442 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс»» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження (боржник ОСОБА_1 ) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.А. Придачук