УХВАЛА

"15" листопада 2023 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши в порядку цивільного судочинства позовну заяву ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/4), треті особи Monobank/Universal Bank (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), акціонерне товариство «Укрсиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) про зняття арешту з коштів боржника,-

В С Т А Н О В И В :

27.10.2023 на адресу суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ Лівенцова І.О. про арешт коштів позивача від 2023 року скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на ім`я позивача на р/р, які відкриті у Монобанку та АТ «Укрсиббанку».

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 447, частини першої статті 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або

бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач в своєму позові просить зняти арешт з коштів боржника, що був накладений державним виконавцем у рамках ВП №67582638 з примусового виконання вимоги №Ф-131692-17У виданої ГУ ДПС у Харківській області про стягнення заборгованості з позивача по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14557,84 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для розгляду вказаного позову в порядку цивільного судочинства, оскільки вказане підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, або в порядку вимог ст. ст. 447, 448 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, суд відмовляє у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України за наведених вище обставин та роз`яснює позивачеві право на звернення до суду з вказаною позовною заявою в порядку адміністративного судочинства, або скаргою на дії державного виконавця, оскільки позивач є учасником ВП.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/4), треті особи Monobank/Universal Bank (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), акціонерне товариство «Укрсиббанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) про зняття арешту з коштів боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2023 року.

Суддя Г.А. ЗУБ