Провадження №2/523/5761/23
У Х В А Л А

"21" листопада 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.

представника позивача адвоката Піроговського В.Ф.

представника відповідача адвоката Дригіної І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, клопотання про зміну територіальної підсудності розгляду справи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить визнати протиправним та скасувати наказ від 03.07.2023р. №355/ос про переведення на іншу посаду, а також поновити його на попередній посаді.

Ухвалою судді від 23.10.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання в якому просила направити матеріали цивільної справи за підсудністю, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, посилаючись на те, що позивач має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 .

Представник позивача заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що позивач з 2019р. проживає у м. Одесі, в квартирі АДРЕСА_2 разом з родиною за договором оренди. Відтак, він звернувся до суду з позовною заявою за місцем свого фактичного проживання. Водночас, представник позивача підтвердив, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 18.10.2012р. по теперішній час є: АДРЕСА_1 .

Суд, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У пунктах 1, 2 та 36 постанови №3 пленуму «Про деякі питання визначення юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55,124), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.1 ст.28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або місце перебування фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 2 Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні.

Відповідно до статті 2 цього Закону реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Декларування місця проживання особи це повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади.

За приписами ч.1 ст.5 того Закону громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування місця проживання на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації про таке місце.

Предмет та підстави зазначені у позовній заяві свідчать, що вимоги позивача виникають з трудових правовідносин. Тобто, позивач має право на звернення до суду, як за місцем свого проживання, так і за місцезнаходженням відповідача - юридичної особи. Звертаючись з позовною заявою позивач обрав суд за альтернативною підсудністю.

Як убачається із матеріалів справи та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 , що за територіально-адміністративним поділом відноситься до підсудності Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Таким чином, правових підстав для розгляду справи Суворовським районним судом м. Одеси не має.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 з 2019р. проживає в орендованій квартиру, яка розташована в Суворовському районі м. Одеси, як на підставу звернення до Суворовського районного суду м. Одеси, судом відхиляються, так як норми ЦПК України пов`язують звернення до суду за правилами альтернативної підсудності саме за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, яким є: АДРЕСА_1 .

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.27, ст.28, ст.31 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Клопотання представника Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» про зміну територіальної підсудності розгляду справи задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Цивільну справу передати до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без змін.

Повну ухвалу суду складено та підписано 21 листопада 2023р.

Суддя