31.10.2023 Єдиний унікальний номер 205/7856/23
Номер провадження 2/205/2758/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31.10.2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Галушки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних, за прострочення грошового зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних, за прострочення грошового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.01.2013 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі 422/9815/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФІДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № 006-В/57 від 19.05.2008 року у сумі 853 356 грн. 28 коп., яка складається з залишку строкової заборгованості у розмірі 740 212 грн. 99 коп., боргу за несплаченою частиною кредиту по договору у розмірі 24 079 грн. 96 коп., заборгованості по простроченим нарахованим процентам у розмірі 77 281 грн. 43 коп., заборгованості за нарахованим процентам у розмірі 4 577 грн. 66 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 7 204 грн. 24 коп. У задоволені вимог ПАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 006-В/57 від 19.05.2008 року з ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» судовий збір у розмірі по 850 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі по 60 грн. з кожного. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2020 року по справі № 422/9815/12 замінено стягувача у виконавчих листах № 422/9815/12, 2/205/4/13 ПАТ «АБ «Фідобанк» його правонаступником ТОВ «Спектрум Ессетс». Постановою Дніпровського Апеляційного суду від 17.11.2021 року по справі № 422/9815/12 апеляційну скаргу ТОВ «Спектрум Ессетс» залишено без задоволення та залишено без змін ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.02.2021 року, якою у задоволенні заяви ТОВ «Спектрум Ессетс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа відмовлено. Відповідачем у період з 15.01.2013 рік по теперішній час рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2013 року по справі № 422/9815/12 не виконано та не виконувалось, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням і право на стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з чим, позивачем було розраховано, виходячи із загальної суми заборгованості 853 356 грн. 28 коп., 3% річних у розмірі 76 872,20 грн. та інфляційні втрати у розмірі 186 598,67 грн., що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання рішення суду, з урахуванням ст. 257 ЦК України (строк позовної давності) у період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. Таким чином, сума інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання складає 263 470,87 грн. Навіть якщо зобов`язання буде виконане (ст. 599 ЦК), Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Щодо обрахування строків нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, то постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. по всій території України з 12.03.2020 р. було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строк дії карантину тривав до 30.06.2023р. Під час дії карантину, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину Позивач із даним позовом звернувся до суду - 24.07.2023р., та періоду нарахування позивачем до стягнення коштів, що становить з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 p., строк позовної давності щодо вимог у даній справі позивачем не пропущено. Таким чином, строк позовної давності за вимогами про стягнення 3% річних, в тому числі за тими, строк виконання яких настав у 2019 році, станом на дату подання цього позову було продовжено в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та відповідно не було пропущено позивачем, адже строк дії карантину закінчився 30.06.2023 року. Просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» 263 470,87 грн., з яких: інфляційні втрати - 186 598,67 грн.; 3 % річних - 76 872,20 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.08.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Представник позивача Тітаренко М. надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору № 006-В/57 від 19.05.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав від АТ «Факторіал - Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» кредит у розмірі 99000 Доларів США на строк з 19.05.2008 р. по 18.05.2023 р.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 2/006-В/57 від 19.05.2008 року, згідно умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 006-В/57 від 19.05.2008 року, укладеного між банком та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір від 19.05.2008 року, відповідно до якого було накладено заборону відчудження майна, зареєстрованого в реєстрі за № 988.

Відповідачі не надавали своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.

ПАТ «Фідобанк» звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 15.01.2013 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором № 006-В/57 від 19 травня 2008 року у сумі 853 356 грн. 28 коп., яка складається з залишку строкової заборгованості у розмірі 740 212 грн. 99 коп., боргу за несплаченою частиною кредиту по договору у розмірі 24 079 грн. 96 коп., заборгованості по простроченим нарахованим процентам у розмірі 77 281 грн. 43 коп., заборгованості за нарахованим процентам у розмірі 4 577 грн. 66 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 7 204 грн. 24 коп. У задоволені вимог Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 006-В/57 від 19 травня 2008 року з ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» судовий збір у розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» судовий збір у розмірі 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 60 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 13.03.2013 р.

25.09.2020 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N218881, згідно до умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 006-В/57 від 19.05.2008 року, перейшло до ТОВ «Спектрум Ессетс».

Ухвалою Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 27.11.2020 р. замінено стягувача у виконавчих листах № 422/9815/12, 2/205/4/13 Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Фідобанк» його правонаступником обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».

Ухвалою Ленінського районний суд м. Дніпропетровська від 25.02.2021 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 р. ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.02.2021 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 21.12.2021 р. у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2022 р. у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2021 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17.11.2021 року відмовлено.

Позивач ТОВ «Спектрум Ессетс» у позовній заяві стверджує, про виникнення у відповідача нового грошового зобов`язання на підставі вказаного рішення суду, а тому у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем такого зобов`язання просить стягнути борг нарахований на підставі ст. 625 ЦК України, а саме: 3 % річних та інфляційні втрати від простроченої суми заборгованості у розмірі 263470,87 грн.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов`язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема,статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних та інфляційні втрати входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Згідно із ч.ч. 1-2статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання нарахованих за період невиконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі судового рішення від 15.01.2013 року, яке набрало законної сили, про стягнення грошових коштів.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Тобто, відповідно до положень статті 11 ЦК України, рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, - за наявності прямої вказівки про це в законі, як установлено, наприклад, ч. 4 ст.36, ст.ст. 43, 46, частиною третьою статті 334, ч. 1 ст.401, ч. 3 ст.653 ЦК України. У таких випадках рішення суду дійсно породжує нові зобов`язання, які до його ухвалення не існували.

Отже, у випадку існування між сторонами договірних відносин до ухвалення судового рішення, таке рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує іншого зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Суд також відзначає, що право на нарахування збитків, у відповідності до положень ст. 625 ЦК України, існувало у позивача і на час пред`явлення позову про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яким встановлювався факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання, однак таким правом позивач на той час не скористався.

Рішення суду за загальним правилом не може породжувати зобов`язання грошового характеру, тому що зобов`язання боржника завжди передує судовому рішенню. Судове рішення у цьому разі не виступає юридичним фактом, що породжує зобов`язання, а слугує підтвердженню факту певного правопорушення та визначає суму коштів, що становить зміст цього зобов`язання.

Наведений висновок узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 308/8645/15цс, від 05.12.2018 у справі № 589/2800/15-ц, від 14.09.2021 року у справі № 902/1023/19 щодо підстав виникнення зобов`язальних правовідносин, відповідно до яких:

- за загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до винесення судового рішення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства пов`язують виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду;

- за змістом статті 11 Цивільного кодексу України зобов`язальні правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 285/3536/20.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстави для задоволення вимог позивача у повному обсязі, оскільки у відповідача не виникало нове зобов`язання перед позивачем на підставі рішення суду, а порядок виконання рішення суду врегульовується Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 84, 88, 169, 212, 214, 215 Цивільного процесуальногокодексу України,ст.ст. 3, 11, 13-16, 509, 526, 527, 530, 1049, 1054, Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних, за прострочення грошового зобов`язання - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (), Кловський узвіз, буд. 7 прим.51, м. Київ, 01021; р/р НОМЕР_1 , МФО 305299

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1