Провадження № 2-з/359/130/2023
Справа № 359/3839/23
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коломієць Тетяни Михайлівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАН-Стайл», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки,-

ВСТАНОВИВ :

06 листопада 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову, якою просить : накласти арешт на нерухоме майно: Садовий будинок, площею 269.60 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку, площею 0.1220 га, кадастровий номер::04:002:0368, за адресою : АДРЕСА_1 , місцезнаход-ження майна: АДРЕСА_1 ;заборонити будь-яким особам оформляти за собою право власності та здійснювати державну реєстрацію права власності, в тому числі отримувати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, на садовий будинок, площею 269.60 кв.м з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку, площею 0.1220 га, кадастровий номер: :04:002:0368, за адресою: АДРЕСА_1 , місцезнаходження майна: АДРЕСА_2 , за наслідками проведених електронних торгів, проведених 15.04.2021 року державним підприємством «СЕТАМ» з реалізації об`єктів нерухомого майка (реєстраційний номер лота лоту № 471341); заборонити органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям реалізацію предмета іпотеки: Садовий будинок площею 269.60 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку, площею 0.1220 га, кадастровий номер::04:002:0368,за адресою: АДРЕСА_1 ,місцезнаходження майна: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М., ОСОБА_2 , треті особи : ПАТ АБ «Укргазбанк», ТОВ «Кан-Стайл», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки. Із заявою про забезпечення даного позову ОСОБА_1 звертається до суду вдруге. Суд першої інстанції, за результатами розгляду заяви позивача про забезпечення позову, при постановленні ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2023 року у справі №359/3839/23, дійшов висновку про те, що оскільки на майно вже накладено арешт (як забезпечення позову в іншій цивільній справі №359/3016/21), то відсутня необхідність накладення повторного арешту на це ж майно, так як відсутні підстави вважати, що існують ризики відчуження майна через вже наявну заборону.Подана повторно заява про забезпечення позову зумовлена наступними обставинами.04 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 359/3016/21 скасував ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київ-ської області від 09 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі №359/3016/21.Дана обставина підтверджує той факт, що забезпечення позову в іншій справі з іншими сторонами, не може гарантувати реальне виконання позитивно прийнятого рішення в даній справі, а тому в кожній конкретній судовій справі сторона, яка ініціює забезпечення позову, має право на охорону матеріально-правових інтересів проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його) та гарантії реального виконання позитивно прийнятого рішення в конкретній справі.Більше того, нормами права не передбачено заборону вживати заходи забезпечення позову, аналогічні іншим вже зареєстрованим обтяженням.Права та інтереси ОСОБА_1 у цій справі не можуть залежати від забезпечення позову в іншій судовій справі з іншим видом забезпечення, з іншим предметом спору та з іншими учасниками справи.Після проведеного аукціону ОСОБА_2 , як переможець торгів, може в будь-який час оформити на себе право власності на об`єкт нерухомості та, в подальшому, відчужити його у власність інших осіб, розпорядитись ним на власний розсуд в будь-який інший спосіб. Наслідком визнання результату електронних торгів недійсними є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану.А тому, враховуючи, що переможцю аукціону ще не видано свідоцтво про право власності, очевид-ною є необхідність забезпечити даний позов шляхом накладення арешту на майно та заборони здійснювати державну реєстрацію речових прав на це майно до набрання сили судовим рішенням за наслідками розгляду даного позову.Ця обставина свідчить також про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист прав позивача.

Дана заява про забезпечення позову передана згідно журналу реєстрації вхідної кореспон-дентції суду на розгляд судді Яковлєвій Л.В. 07 листопада 2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Суд, згідно ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України, може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчи-тися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи неповинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприє-мець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта корис-тувачтися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває з 28 квітня 2023 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Трофименка Михайла Михайловича, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «КАН-Стайл», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки.

Разом з позовною заявою, представником позивача, подано заяву про забезпечення позову, якою просить суд накласти арешт на садовий будинок за адресою : АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,1220 га з кадастровим номером :04:002:0368 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Святище-2» на території Гнідинської сільської ради Борис-пільського району, а також заборонити будь-яким особам, органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям здійснювати державну реєстрацію права власності на вказані об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 квітня 2023 року залишено без змін.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

При вирішенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Тобто процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Тому у разі ухвалення судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а сааме : у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що позивачем, яка є лише учасником торгів, та не має прямого майнового інтересу учасника торгів щодо можливого застосування наслідків недійсності прилюдних торгів, обґрунтовано наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, заявником не аргументовано необхідність забезпечення позову, взагалі не зазначено фактів, які б вказували на існування спору між позивачем та відповідачами, відсутні докази порушення матеріального права самої ОСОБА_1 , а тому не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник просить забезпечити позов шляхом заборони органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям реалізації об`єктів нерухомого майка (реєстраційний номер лоту № 471341), предмета іпотеки : садовий будинок площею 269.60 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку, площею 0.1220 га, кадастровий номер::04:002:0368,за адресою: АДРЕСА_1 , місцезнаход-ження майна: АДРЕСА_1 .

Тобто, подання такої заяви фактично спрямоване на перешкоджання виконанню виконавчого провадження, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2019 року у справі за № 211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно якої суд не може заборонити державному виконавцю вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову, змісту позовних вимог, які заявлені позивачем ОСОБА_1 , приходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекват-ності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п.3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коломієць Тетяни Михайлівни про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.