КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Пшенишної Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року, яке набрало законної сили, було задоволено частково та визнано виконавчий напис від 09.09.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, який зареєстрований в реєстрі за №3172 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів за кредитним договором 562-0201039-1/ФК від 29.02.2008 року, таким, що не підлягає виконанню.

До винесення даного рішення суду приватним виконавем виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем, було відкрито виконавче провадження від 02 квітня 2021 року за виконавчим написом від 09.09.2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, який зареєстрований в реєстрі за №3172.

06.04.2021 року приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника якою описано та накладено арешт на транспортний засіб: марка OPEL, модель INSIGNIA, 2011 року випуску, тип транспортного засобу: ЛЕГКОВИЙ, колір СИНІЙ, номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2021 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду від 07 вересня 2021 року було визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_6.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 вересня 2021 року, яке набрало законної сили, зобов`язано приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича та/або приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну вчинити дії щодо зняття арешту з рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Внаслідок неправомірних дій приватного виконавця Телявського А.М. позивачу було нанесено шкоду психологічного та емоціонального характеру, що спричинило погіршення його здоров`я. ОСОБА_1 зазначає, що позбавлення його транспортного засобу, змушували його постійно пересуватися за допомогою іншого транспортного засобу, ходити до приватного виконавця та звертатися за юридичною допомогою.

Також позивач вказував, що був позбавлений звичного для нього укладу життя, оскільки витрачав багато часу для відновлення його порушених прав, а грошові збереження він витрачав на юридичну допомогу.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав у зв`язку з порушенням його права - права користування автомобілем; у фізичному болю та стражданнях, які зазнав внаслідок погіршення стану здоров`я та вимушеного лікування; у душевних стражданнях, через довготривалу протиправну поведінку приватного виконавця. Враховуючи викладене, просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму моральної шкоди в розмірі 60 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Пшенишна Вікторія Вікторівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що у травні 2021 року, з метою оскарження протиправних дій приватного виконавця Телявського А.М. позивачем було подано позовну заяву до Окружного адміністративного суду м. Києва, рішенням яким від 07.07.2021 року у справі № 640/14111/21 визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2021 у виконавчому провадженні № НОМЕР_6.

Представник скаржника вважає, що протиправними діями, відповідач наніс шкоду позивачу, у вигляді позбавлення можливості користуватись транспортним засобом, автомобілем марки: Ореl, д.н.з. НОМЕР_2 .

Вказувала також на те, що позивач, є інвалідом війни третьої групи, і вищенаведений автомобіль марки: Ореl, д.н.з. НОМЕР_2 , арешт на який було вдруге накладено постановою приватного виконавця Телявського А.М., є транспортним засобом який є необхідним позивачу для допомоги в пересуванні. Підтвердженням того, що позивач потребує транспортного засобу для допомоги в пересуванні є Довідка видана Виконавчим органом Київської міської Ради Департаментом соціальної політики від 30.03.2021 року № 057ЮП/Д-5690-009/5.

Щодо твердження суду першої інстанції стосовно наявності у позивача другого транспортного засобу ЗАЗ, 2007 року виписку, колір - бежевий, номерний знак НОМЕР_4 , представник скаржника зазначила, що даний автомобіль знаходиться в користуванні громадянина Єгипту ОСОБА_2 , згідно до довіреності від 13.12.2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дмитрієвою О.М., копія даної довіреності пред`являлась позивачем під час слухання справи в Дарницькому районному суді м. Києва, але не була взята до уваги.

Відносно тверджень суду, що автомобіль Ореl, д.н.з. НОМЕР_2 не є спецтранспортом, і що позивач тільки перебуває в черзі на отримання спецтранспорту та станом на 30.03.2021, як то зазначено в Довідці Виконавчого органу Київської ради Департаментом соціальної політики № 057ЮП/Д-5690-009/5, облікова черга позивача становить 667 серед осіб з інвалідністю, представник скаржника в апеляційній скарзі зазначив, що дана довідка підтверджує необхідність позивача в транспортному засобі, для допомоги в пересуванні, але в зв`язку з тим, що держава дане забезпечення може надати дуже не скоро, з врахуванням черги, то позивач змушений був придбати собі сам транспортний засіб для допомоги в пересуванні.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник скаржника також вказувала на те, що навіть якщо б позивач і не мав інвалідність і не потребував допомоги в пересуванні у вигляді транспортного засобу, протиправне позбавлення будь-якої особи в користуванні майном, що належить їй на праві власності, створює відповідні незручності в житті, перешкоди, додаткове навантаження, тобто, порушує нормальні життєві зв`язки через неможливість продовжити звичне для людини життя. Але враховуючи що позивач, є інвалідом війни третьої групи, і відсутність можливості використовувати автомобіль для пересування, здійснює додаткове навантаження на хребет позивача, що має негативний вплив на стан його здоров`я. З врахуванням обставин що склались, позивач був змушений постійно пересуватись, звертатись до відповідача з заявами, щодо усунення порушень, подавати позовні заяви до судів, та бути присутнім на судових засіданнях. Всі ці дії здійснювалися позивачем, внаслідок здійснених дій відповідача, та при відсутності транспортного засобу, в зв`язку з накладанням на транспортний засіб позивача відповідачем арешту постановою від 06.04.2021 року, але дана постанова, визнана рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/14111/21 від 07.07.2021 року - протиправною та незаконною.

Тому представник скаржника вважає, що у позивача в результаті незаконних та протиправних дій відповідача, відбулась зміна життєвого укладу, відбувся негативний вплив на стан здоров`я позивача, що веде до висновків про наявність моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що позивача також було позбавлено можливості користуватись грошовими коштами, пенсією та субсидією (пільга в розмірі 100% від держави на відшкодування комунальних послуг), які надходили на поточний рахунок позивача № НОМЕР_3 , що відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України». Підтвердженням даного є Довідка від 21.07.2021 року та Довідка від 27.07.2021 року.

У зв`язку з чим, позивачем було подано позовну заяву до Окружного адміністративного суду м. Києва, рішенням яким від 20.09.2021 року у справі № 640/21383/21 зобов`язано приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича та/або приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну (якій на деякій час були передані справи приватного виконавця Телявського А.М., в зв`язку з призупиненням його діяльності як приватного виконавця) вчинити дії щодо зняття арешту з рахунку позивача № НОМЕР_3 , що відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України». Дане рішення було переглянуто апеляційною інстанцію, та залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 року.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що стороною позивача не надано жодних доказів заподіяння позивачу моральних страждань протиправною поведінкою відповідача по справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок незаконних дій відповідача.

Крім того, позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди в сумі 60 000 грн, не обґрунтовано її розмір та не доведено причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями приватного виконавця.

Вказані позивачем причини завдання йому моральної шкоди, спричинені поведінкою відповідача, об`єктивно не підтверджені жодним належним та допустимим доказом і не є підставою для відшкодування моральної шкоди за ст.ст. 23, 1167 ЦК України, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Так, відповідно до наведених норм, підставою для цивільно - правової відповідальності державного виконавця є наявність - неправомірних дій, заподіяння шкоди та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ЦК України На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19 наведений правовий висновок про те, що абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, що вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати.

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц).

Встановлено, що 02.04.2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича, надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3172 виданого 09.09.2020 року Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області - Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів за кредитним договором 562-0201039-1/ФК від 29.02.2008 року.

02.04.2021 року приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6 та винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження і стягнення основної винагороди.

02.04.2021 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 436 858,87 грн.

02.04.2021 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 436 858,87 грн.

В ході вчинення виконавчих дій приватним виконавцем було також встановлено, що боржнику на праві власності належить транспортний засіб: марка OPEL, модель INSIGNIA, 2011 року випуску, тип транспортного засобу: ЛЕГКОВИЙ, колір СИНІЙ, номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 .

06.04.2021 року керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника якою описано та накладено арешт на транспортний засіб: марка OPEL, модель INSIGNIA, 2011 року випуску, тип транспортного засобу: ЛЕГКОВИЙ, колір СИНІЙ, номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації: НОМЕР_2 .

В подальшому, 07.04.2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А. М. надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Києва №754/2178/21 від 02.04.2021 року про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №3172 виданого 09.09.2020 року про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК ЕЛІТ ФІНАНС" з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 396 828 грн. 92 коп.

08.04.2021 року, керуючись п. 2 частини першої статті 34, статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 липня 2021 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного суду від 07 вересня 2021 року було задоволено частково вимоги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, а саме визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_6. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

26.01.2022 року керуючись абз. 4 ч. 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про скасування процесуального документу та скасовано документ «Постанова про опис та арешт майна коштів) боржника» від 06.04.2021 року, що видав Телявський Анатолій Миколайович при примусовому виконанні виконавчого документа.

20.09.2021 року Окружним адміністративним судом м. Києва винесено рішення №640/21383/21, згідно якого зобов`язано приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича та/або приватного виконавця Лановенко Людмилу Олегівну вчинити дії щодо зняття арешту з рахунку № НОМЕР_3 , що відкритий в ПАТ "Державний ощадний банк України".

26.01.2022 року керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про зняття арешту з коштів.

15.02.2022 року керуючись частиною 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, оскільки на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувана за вх. №1148/22 від 15.02.2022 року про повернення виконавчого документа без подальшого примусового виконання.

В той же день, 15.02.2022 року керуючись пунктом 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також встановлено, що в матеріалах справи міститься довідка від 30.03.2021 року видана особі з інвалідністю війни ІІ групи, ОСОБА_1 , який проживає в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 про те, що він перебуває на обліку у Департаменті соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для забезпечення автомобілем з ручним керуванням відповідно до висновку ЦМСЕК від 02.10.2018 року № 61б. Станом на 30.03.2021 року його облікова черга на забезпечення спецавтотранспортом - 667 серед осіб з інвалідністю, які мають право на забезпечення автомобілем в порядку поза черговості (а.с. 11).

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності суб`єктів владних повноважень, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у ній.

Втім, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб саме по собі не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки сам факт скасування постанов приватного виконавця не свідчить про протиправність дій приватного виконавця Телявського А.М. та завдання моральної шкоди та матеріальної позивачу, враховуючи, що права позивача та інтереси були поновлені судом при скасуванні постанови про арешт майна та коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що арештований автомобіль марки Opel, модель Insignia, д.н.з. НОМЕР_2 є необхідним позивачу для допомоги у пересуванні, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд першої інстанції вірно врахував те, що даний автомобіль не підпадає під характеристики майна визначеного п. 12 Додатку до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до вищевказаного пункту мова йде про автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями забезпечена людина з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах, а не про будь-який автомобіль, що перебуває на праві власності за боржником.

Що стосується наданої позивачем довідки Виконавчого органу Київської міської ради Департаментом соціальної політики від 30.03.2021 року за № 057/ОП/Д-5690-009/5 містить інформацію про те, що боржник (позивач) тільки перебуває в черзі на отримання спецтранспорту та станом на 30.03.2021 року його облікова черга становить 667 серед осіб з інвалідністю, які мають право на забезпечення автомобілем в порядку поза черговості, що на переконання суду апеляційної інстанції підтверджує той факт, що описаний та арештований приватним виконавцем транспортний засіб не є майном на яке заборонено звернення стягнення за виконавчим документом, між тим транспортний засіб який буде отриманий боржником (позивачем) в порядку черги якраз і буде таким майном на яке заборонено звертати стягнення.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що автомобіль марки OPEL, номер державної реєстрації: НОМЕР_2 не обладнаний ручним керуванням відповідно до висновку ЦМСЕК від 02.10.2018 року №61б та жодним чином не сприяє забезпеченню пересування позивача за медичними показниками.

Крім того судом встановлено, що позивачу на праві власності належить ще один транспортний засіб марки ЗАЗ, 2007 року випуску, тому суд апеляційної інстанції вважає, що боржника не було позбавлено єдиного засобу пересування.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб ЗАЗ, 2007 року виписку, колір - бежевий, номерний знак НОМЕР_4 , знаходиться в користуванні громадянина Єгипту ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами справи, а саме з відповіді Головного сервісного центру МВС наданої на запит приватного виконавця Демченку В.П. вбачається, що вказаний автомобіль ЗАЗ належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності (а.с. 137).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивача також було позбавлено можливості користуватись грошовими коштами, пенсією та субсидією (пільга в розмірі 100% від держави на відшкодування комунальних послуг), які надходили на поточний рахунок позивача № НОМЕР_3 , що відкритий в ПАТ «Державний ощадний банк України», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2021 року приватний виконавець накладаючи арешт на грошові кошти боржника не відокремлював рахунок, який було відкрито в ПАТ "Державний ощадний банк України" № НОМЕР_3 на який надходять виключно пенсія, субсидія та пільга в розмірі 100%, як на такий на який слід накласти арешт. Приватний виконавець у вказаній постанові зазначив фінансовим установам, що просить накласти арешт на кошти, які містяться на рахунку боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що приватним виконавцем не було зазначено номеру рахунку, а лише зазначено перелік банківських установ в яких можливо існують грошові кошти на рахунку боржника ОСОБА_1 та на які слід накласти арешт в межах виконання виконавчого напису.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що приватний виконавець вживав всі необхідні дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», саме стягувач надавав відповідні заяви щодо отримання виконавчого документу та подальшого його примусового виконання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнові та немайнові права позивача не було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами положення ст. 76, 77, 81 ЦПК України та ст. 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦПК України.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пшенишної Вікторії Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «10» листопада 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник