Справа № 229/7273/23
Провадження № 2/229/2294/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року Дружківській міський суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

секретар Бондаренко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Бахмутської міської територіальної громади в особі Бахмутської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності та права власності за набувальною давністю на частину квартири.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, позивач посилається на наступне, що в ході воєнної агресії російської федерації та бойових дій у лютому 2023 року у місті Бахмут, квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної власності була обстріляна, розгромлена, у зв`язку з чим виникла пожежа та були втрачені всі правовстановлюючі документи на неї.

Зазначили, що трьох кімнатна квартира, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 50,44 кв.м., житловою 37,15 кв.м, була в 2000 році приватизована трьома особами: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які проживали і були зареєстровані за адресою даного житла. Дані обставини підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 10 жовтня 2000 року, виданого відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради, яка була отримана на запит від ТОВ «ГК « НафтоГаз», витягом з реєстру територіальної громади від 25.08.2023 р., довідкою про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщені від 21.09.2023 р., виданого Комунальним підприємством «Бахмутська житлова управляюча компанія».

Свідоцтво про право власності на житло видане згідно з розпорядженням від 10.10.2000 р. № 16147 та зареєстроване 11.10.2000 р. Артемівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 56 зареєстровим № 13688, що підтверджуються довідкою Комунального підприємства «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2023 р. № 09/66.

Зважаючи на те, що право власності набувалося до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не було внесено до цих реєстрів, а лише, як зазначено в копії свідоцтва на право власності на житло, було записано в реєстраційну книгу БТІ. Відсутність реєстрації права власності в державних реєстрах прав на нерухоме майно підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.2023 р. за № 341433226.

Позивачі співвласники квартири, перебувають між собою в родинних стосунках. Третій співвласник ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_2 Позивача 1 та матір`ю Позивача 3 ОСОБА_4 . Ці обставини підтверджуються :

-витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 01.09.2023 р. відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 , батьком якої є ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_5 ;

-відповідно до свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 від 27.04.1968 р.. виданого Артемівським міським бюро ЗАГС Донецької області. ОСОБА_6 змінила прізвище па ОСОБА_8 ;

-відповідно до свідоцтва про народження від 18.06.1976 р. № НОМЕР_2 , виданого Красненською сільскою радою, Артемівського району Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_9 , матір`ю в свідоцтві зазначена ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_10 ;

-відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_3 від 25.11.1995 р. виданого Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, ОСОБА_9 за фактом укладання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_11 .

Співвласник квартири ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 01.09.2023 р.

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 25.09.2023 р. донька померої - Позивач 3 - ОСОБА_4 , єдиний спадкоємець, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в законодавчо встановлений шестимісячний термін не подавала, так як вважала, що вона прийняла спадщину, оскільки після смерті матері користувалася та розпоряджалася її побутовими речами, спільно з дочкою робила ремонт в квартирі, в тому числі і в кімнаті, в якій мешкала до моменту смерті її мати, закуповувала будівельні матеріали для цього, тривалий час користувалася кімнатою матері для тимчасового проживання за власною потребою щодо допомоги доньці в догляді за дитиною.

Бахмутською (Артемівською) міською радою доля в квартирі померлої ОСОБА_5 відумерлою спадщиною не визнавалась.

Позивач 3 ОСОБА_4 зверталась до приватного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сахова М.А. видала роз`яснення спадкоємцю, щодо спадкування майна, спадщина по якому відкрилась до 2004 року віл 09.10.2023 № 220/02-31 відповідно до якого ОСОБА_4 . Позивачу - 3 рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, з причини відсутності у спадкоємиці оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, неможливості нотаріусом встановити обставини фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, не визначеність розміру долі в квартирі, яка належала спадкодавцю.

Крім цього, у зв`язку з пошкодженням квартири в результаті артилерійського обстрілу, у позивачів є необхідність подати заяву на виплату компенсації щодо відновлення житла до комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, яка надається відповідно до Закону "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Відповідно до п. 13 Порядку, для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію. Однак, цього здійснити позивачі не можуть, так як відсутній документ, якій підтверджує їх право власності на пошкоджене житло та відсутня його реєстрація в Державному реєстрі речових прав. Отримати дублікат свідоцтва на право власності на житло не має можливості, так як орган приватизації - відділ з управління комунальною власністю Артемівської міської ради на даний час не здійснює діяльність, органи місцевого самоврядування не мають доступ до архівних документів щодо приватизації житла.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа мас право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із метою захисту свого спадкового права.

Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» в осіб, які приватизували житло (квартиру, кімнату, будинок, далі житло), виникає право спільної власності.

У спільній сумісній власності, частки не визначаються ч. 1 ст. 368 ЦК України, але при виділі частки з майна, що є у спільній сумісній власності, кимось із співвласників, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду ч. 2 ст. 370 ЦК України.

ЦК України виходить із презумпції рівності всіх співвласників, цивільне законодавство встановлює презумпцію домовленості приватних осіб, тобто вони можуть домовлятися про що завгодно, аби це не суперечило вищенаведеним підставам. Про презумпцію та про домовленість йдеться і в ст. 1267 ЦК України. У позивачів спору щодо розміру часток у спільній сумісній власності не мас і ніколи не було, тому вони визнаються рівними, тобто по 1/3 у кожного з співвласників.

Співвласниця квартири ОСОБА_5 , яка проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто спадщина відкрилась в період дії норм і Цивільного Кодексу УРСР (ред. 1963 р.) Термін прийняття спадщини закінчився 28.10.2003 р. Заповіт спадкодавцем не складався.

Зважаючи на наведені норми цивільного законодавства, що діяли у 2003 р., онука Позивач 1 ОСОБА_2 по справі, яка проживала на момент смерті разом з бабусею і продовжувала користуватися, володіти і управляти долею бабусі в квартирі після її смерті, не входила до складу спадкоємців за законом, так як на той час і наданий момент жива пряма спадкоємиця за законом її мати, яка є донькою померлої.

На момент смерті ОСОБА_5 , її донька ОСОБА_4 , єдиний спадкоємиць за законом, хоча і була зареєстрована в м. Артемівськ за іншою адресою, на момент смерті матері вона доглядала за нею, а тому після її смерті прийняла в управління, володіння майно матері, і в тому числі частину квартири, а саме розпорядилася власними речами померлої, разом з донькою робила ремонт у квартирі, і перш за все в кімнаті спадкодавця, деякий час проживала в кімнаті матері, а тому з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звергалась. Дані обставини можуть підтвердній всі члені родини, які мешкали в квартирі, частка в якій належи ті, спадкодавиці.

Мотивація відмови нотаріуса в відкритті спадкової справи з посиланням на невизначеність часток у спільній власності не відповідає судовій практиці.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Крім цього, звернення до суду з позовом щодо визнання частки померлого в праві спільної власності в судовому порядку не можливо, так як не зважаючи на те що відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Вирішуючи питання про розмір частки померлого, фактично вирішувалось би питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Причиною звернення до суду про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість нею оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та відсутності державної реєстрації права на нерухоме майно за спадкодавцем. Вважає вибраний спосіб захисту ефективним.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини: трьох кімнатна квартира, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 50,44 кв.м., житловою 37,15 кв.м, була в 2000 році приватизована трьома особами: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які проживали і були зареєстровані за адресою даного житла. Дані обставини підтверджено копією свідоцтва про право власності на житло від 10 жовтня 2000 року, виданого відділом з управління комунальною власністю Артемівської міської ради, яка була отримана на запит від ТОВ «ГК « НафтоГаз», витягом з реєстру територіальної громади від 25.08.2023 р., довідкою про склад сім`ї, зареєстрованих у житловому приміщені від 21.09.2023 р., виданого Комунальним підприємством «Бахмутська житлова управляюча компанія».

Свідоцтво про право власності на житло видане згідно з розпорядженням від 10.10.2000 р. № 16147 та зареєстроване 11.10.2000 р. Артемівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 56 зареєстровим № 13688, що підтверджуються довідкою Комунального підприємства «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» від 20.09.2023 р. № 09/66.

Право власності набувалося до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не було внесено до цих реєстрів, а лише, як зазначено в копії свідоцтва на право власності на житло, було записано в реєстраційну книгу БТІ. Відсутність реєстрації права власності в державних реєстрах прав на нерухоме майно підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.08.2023 р. за № 341433226.

Позивачі співвласники квартири, перебувають між собою в родинних стосунках. Третій співвласник ОСОБА_5 є бабусею ОСОБА_2 Позивача 1 та матір`ю Позивача 3 ОСОБА_4 . Ці обставини підтверджуються :

-витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 01.09.2023 р. відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 , батьком якої є ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_5 ;

-відповідно до свідоцтва про одруження № НОМЕР_1 від 27.04.1968 р.. виданого Артемівським міським бюро ЗАГС Донецької області. ОСОБА_6 змінила прізвище па ОСОБА_8 ;

-відповідно до свідоцтва про народження від 18.06.1976 р. № НОМЕР_2 , виданого Красненською сільскою радою, Артемівського району Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_9 , матір`ю в свідоцтві зазначена ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_10 ;

-відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № НОМЕР_3 від 25.11.1995 р. виданого Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, ОСОБА_9 за фактом укладання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_11 .

Співвласник квартири ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 01.09.2023 р.

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру від 25.09.2023 р. донька померої - Позивач 3 - ОСОБА_4 , єдиний спадкоємець, заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в законодавчо встановлений шестимісячний термін не подавала, так як вважала, що вона прийняла спадщину, оскільки після смерті матері користувалася та розпоряджалася її побутовими речами, спільно з дочкою робила ремонт в квартирі, в тому числі і в кімнаті, в якій мешкала до моменту смерті її мати, закуповувала будівельні матеріали для цього, тривалий час користувалася кімнатою матері для тимчасового проживання за власною потребою щодо допомоги доньці в догляді за дитиною.

Бахмутською (Артемівською) міською радою доля в квартирі померлої ОСОБА_5 відумерлою спадщиною не визнавалась.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Квартира АДРЕСА_2 була приватизована членами родини ОСОБА_2 , її сином ОСОБА_12 та бабусею - ОСОБА_5 , 10 жовтня 2000 р. відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Стаття 8 ч.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду ( в редакції від 17.12.1997р.) передбачала, що передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Тобто, на час отримання свідоцтва на право власності на житло і набуття права власності на нього, законодавство не пов`язувало виникнення права власності на житло з його реєстрацією, а передбачало тільки реєстрацію самого свідоцтва в органах приватизації, що було здійснено, так як про це зазначено на зворотній стороні свідоцтва.

Таким чином, право власності на підставі свідоцтва про право власності за позивачами не зареєстроване в Державному реєстрі прав, оскільки державна реєстрація речового права на нерухоме майно в час його приватизації не проводилася.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» «речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1)реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення:

2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації».

При цьому, державна реєстрація таких прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, одним з таких документів є документ, який підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, в якості якого є свідоцтво на право власності на нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат.

Наразі провести реєстрацію права власності на квартиру не вбачається за можливе, так як правовстановлюючий документ втрачений в результаті пожежі в квартирі, що виникла внаслідок обстрілу артилерії російської федерації на початку березня 2023 року, що в свою чергу обмежує право позивачів на отримання від держави компенсації за пошкоджене житло.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні.

Керуючись ст. 316,370,392 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактом смерті її матері ОСОБА_13 .

Визнати за ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_4 ), як спадкоємцем за законом після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на частку спадкодавця ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 50,44 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат, житловою площею 37,15кв.м, кухнею площею 5,69 кв.м., ванної кімнати 2,65 кв.м, коридору 4,25 кв. м та балкону 0,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_5 ), право власності на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 50,44 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат, житловою площею 37,15кв.м, кухнею площею 5,69 кв.м., ванної кімнати 2,65 кв.м, коридору 4,25 кв. м та балкону 0,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 ( РНОКПП НОМЕР_6 ), право власності на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 50,44 кв.м, яка складається з трьох жилих кімнат, житловою площею 37,15кв.м, кухнею площею 5,69 кв.м., ванної кімнати 2,65 кв.м, коридору 4,25 кв. м та балкону 0,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У повному обсязі рішення виготовлено 29.12.2023

Суддя Л.І.Хомченко

29 грудня 2023 р.