Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2023 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючої судді Крегул М.М.,
при секретарі судового засідання Цмур Т.М..,
представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, який дії в інтересах дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав,-
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в інтересах дитини ОСОБА_2 , звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, розглянувши матеріали служби у справах дітей, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановив, що після народження дитини мати разом з малолітньою проживали в Обласному соціальному центрі матері і дитини за адресою: АДРЕСА_3 . Згодом вона самовільно разом з дитиною залишила заклад та почала бродяжничати разом з дитиною по місту Ужгороду.
26.05.2021 за заявою матері дитини та клопотанням служби у справах дітей Ужгородської міської ради малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було влаштовано до Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин». Напередодні її було виявлено з дитиною працівниками поліції в районі залізничного вокзалу. З її усних пояснень вона на той час проживала на вокзалі. Дитину годувала чіпсами і поїла кока-колою. Малолітню купала в річці.
Позивач у позові вказує, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради 09.06.2021 № 261 неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з народженням у неї дитини надано повну цивільну дієздатність.
Згідно з інформацією БО «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає та знаходиться на повному утриманні закладу з 26.05.2022. За період перебування малолітньої ОСОБА_2 у закладі, мати дитину не навідує, відсутні будь-які контакти дитини з матір`ю, кошти на утримання малолітньої дитини не надає, життям, вихованням дитини не цікавиться.
Службою у справах дітей Ужгородського міської ради з`ясовано, що останнє відоме місце проживання матері малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наразі мати дитини знову вагітна. Жодних письмових заяв до служби у справах дітей Ужгородської міської ради щодо повернення дитини від неї не надходило.
Зауважує, що відомості про батька малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (одинока мати), що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану.
Матір малолітньої було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 04.04.2023. На засідання комісії вона не з`явилася, хоча її було повідомлено про час і місце проведення комісії шляхом надсилання відповідного запрошення.
Враховуючи інтереси дитини члени комісії одноголосно вирішили підготувати та надати до суду письмовий висновок та позов щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначає, що факт залишення дитини в благодійній організації свідчить про те, що мати малолітньої повністю самоусунулась від виховання та догляду щодо своєї дитини, не приймає жодної участі в житті дитини, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, та в цілому не виконує свої батьківські обов`язки по догляду за дитиною. Це свідчить про те, що мати дитини не бажає виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню своєї дитини.
Вважає, що вищезазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання, лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
На підставі наведеного, позивач просить суд: позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2023року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові.
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася повторно , хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву не подано.
Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.05.2021, в книзі реєстрації народжень 06.05.2021 зроблено актовий запис за № 121.
Після народження дитини мати разом з малолітньою проживали в Обласному соціальному центрі матері і дитини за адресою: АДРЕСА_3 . Згодом вона самовільно разом з дитиною залишила заклад та почала бродяжничали разом з дитиною по місту Ужгороду.
26.05.2021 року за заявою матері дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та клопотанням служби у справах дітей Ужгородської міської ради малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було влаштовано до Благодійної організації «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Велика Добронь, вул. Чонгорська, 120. Напередодні її було виявлено з дитиною працівниками поліції в районі залізничного вокзалу. З її усних пояснень вона на той час проживала на вокзалі. Дитину годувала чіпсами і поїла кока-колою. Малолітню купала в річці.
Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради 09.06.2021 № 261 неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з народженням у неї дитини надано повну цивільну дієздатність.

Згідно з інформацією БО «Будинок Милосердя «Добрий Самаритянин» № 49/23 від 18.04.2023 року малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає та знаходиться на повному утриманні закладу з 26.05.2022. За період перебування малолітньої ОСОБА_2 у закладі, мати дитину не навідує, відсутні будь-які контакти дитини з матір`ю, кошти на утримання малолітньої дитини не надає, життям, вихованням дитини не цікавиться.

Службою у справах дітей Ужгородського міської ради з`ясовано, що останнє відоме місце проживання матері малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Наразі мати дитини знову вагітна. Жодних письмових заяв до служби у справах дітей Ужгородської міської ради щодо повернення дитини від неї не надходило.

Відомості про батька малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (одинока мати), що підтверджується відповідним повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану.

Матір малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 04.04.2023року. На засідання комісії вона не з`явилася, хоча її було повідомлено про час і місце проведення комісії шляхом надсилання відповідного запрошення.

Враховуючи інтереси дитини члени комісії одноголосно вирішили підготувати та надати до суду письмовий висновок та позов щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 26.06.2023 № 480/23/02-19 враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 № 780-ХІІ, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої донки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і протягом тривалого часу жодної участі у вихованні дитини не приймає, їх фізичним, духовним та моральним розвитком не цікавиться та не займається взагалі.

Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки, не піклується про неї, не забезпечує матеріально.

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Враховуючи вищенаведене, висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому та в інтересах майбутнього неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною другою цієї статті визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вимогами ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2023 року 2833 гривні.

Відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на неї покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власної дитини, у зв`язку з чим суд, враховуючи вимоги ст. 182 СК України та беручи до уваги відсутність будь-яких доказів зі сторони відповідача на спростування обставин, викладених позивачем, приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь виконавчого комітету Ужгородської міської ради як органу опіки та піклування аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 26.06.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, зазначені факти знайшли своє підтвердження і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн..

Керуючись ст. ст. 7, 150, 155, 164-166, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 13, 76, 80, 81, 89, 258, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, який дії в інтересах дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь виконавчого комітету Ужгородської міської ради як Органу опіки та піклування код ЄДРПОУ-04053699 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову з 26.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн. сорок коп.).

Позивач: Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, ( ЄДРПОУ-04053699, місце проживання: м.Ужгород, вул.Поштова 3,Закарпатська область, ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та проголошено 03.11.2023 року .

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: М.М. Крегул