Справа номер 487/2038/23 Головуючий суду першої інстанції Гаврасієнко В. О.
Провадження номер 22-ц/812/1186/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Голощаповою А. О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана через її представника ОСОБА_3 , на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2023 року, ухвалене о 09 год 50 хв під головуванням судді Гаврасієнка В. О. в приміщенні суду у місті Миколаєві, повний текст якого складено цього ж дня, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_4 подав до суду вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Позивач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом, який видано 13 жовтня 2022 року Заводським районним судом м. Миколаєва, з нього на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2022 року.

Позивач зазначав, що на його утриманні крім сина ОСОБА_6 перебуває син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також дружина вагітна ще однією дитиною. У зв`язку з цим розмір його заробітної плати не дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від його заробітку.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_4 просив змінити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 до 1/8 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення його сином повноліття.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем не було надано доказів погіршення його матеріального чи сімейного положення після судового рішення про стягнення аліментів.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 20 вересня 2023 року про виправлення описки, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , з 1/4 до 1/6 частини його доходів щомісячно.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто судовий збір у сумі 805,20 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у зв`язку з народженням у позивача після судового наказу ще однієї дитини змінився його сімейний стан, що є наслідком зменшення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 .

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2023 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи свою скаргу, відповідач зазначала, що позивач не довів погіршення його майнового стана, а тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Доводи інших учасників справи

Позивачем через представника подано відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з медичними висновками ОСОБА_6 встановлений діагноз: гіпоспадія, було проведено декілька операцій.

Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2022 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

З платіжних інструкцій за червень-жовтень та грудень 2022 року випливає, що позивач перераховував відповідачу грошові суми.

04 січня 2023 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є батьками сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

11 травня 2022 року ОСОБА_4 призваний на військову службу, яку проходить у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді стрільця. Вказана частина щомісячно нараховує йому заробітну плату, про що свідчить довідка від 08.02.2023 р.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.07.2023 доводить, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки № НОМЕР_2 для ведення садівництва з кадастровим номером :12:000:0017 площею 0,074 га у садовому товаристві «Курган» Кир`яківської с/ради Миколаївського району Миколаївської області та садового будинку на цій ділянці, а також частини квартири АДРЕСА_1 .

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до приписів статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

За змістом указаних процесуальних норм до справ, які підлягають обов`язковому розгляду за правилами загального позовного провадження віднесено, зокрема, справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Отже, справи у спорах про зменшення розміру аліментів мають розглядатися судом за правилами загального позовного провадження.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані правові норми та розглянув справу за позовом ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вказане порушення норм процесуального права є безумовною підставою для скасування судового рішення (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення та додаткове рішення, як його складова, підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення.

Вирішуючи зазначене питання, апеляційний суд виходить із такого.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз ст.192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан: він одружився, станом на червень 2023 року є батьком трьох дітей, яких повинен утримувати у рівній мірі.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що після винесення Заводським районним судом м.Миколаєва 13 жовтня 2022 року судового наказу про стягнення аліментів на сина сторін ОСОБА_6 , сімейний стан позивача змінився у зв`язку з народженням у новому шлюбі доньки ОСОБА_10 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Враховуючи заробіток позивача, відсутність даних про його поганий стан здоров`я, наявність у сина ОСОБА_6 захворювання, яке потребує подальшого лікування, знаходження на утриманні позивача ще двох дітей, колегія суддів вважає можливим зменшення розміру аліментів, стягуваних з позивача на утримання сина, до 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Щодо судових витрат

Згідно із підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частини перша, друга та тринадцята статті 141 ЦПК України передбачають, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У суді першої інстанції позивач просив стягнути на його користь судовий збір у сумі 1073,60 грн, сплата якого доведена квитанцією від 23.03.2023, та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн, що випливає з квитанції від 25.02.2023.

Відповідач подала заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю.

Згідно з додатковою угодою від 25.02.2023 послуги адвоката з надання професійної правничої допомоги Королю А. І. складалися з збору доказів, необхідних для підготування позовної заяви, написання позовної заяви, підготовки клопотань, заяв, необхідних запитів, представництва інтересів довірителя у суді першої інстанції, отримання копій судових документів, а також виконання інших процесуальних дій, які можуть бути необхідними (доцільними) у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що адвокатом виконано: збір доказів, написання позовної заяви, складення двох клопотань про приєднання доказів до справи. Участь у судових засіданнях суду першої інстанції представником позивача не здійснювалася.

Враховуючи частковість задоволення позовних вимог позивача та обсяг виконаних представником позивача робіт під час розгляду справи, відповідач на підставі викладених норм права повинен відшкодувати позивачу судовий збір за подання позовної заяви у сумі 805,20 грн та витрати та професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана через її представника ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2023 року та додаткове рішення суду від 20 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 жовтня 2022 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з частини на 1/6 частину заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 805,20 грн та витрати та професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.