Справа №944/6815/23
Провадження №2-о/944/171/23
УХВАЛА

13.11.2023 року м.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклквання виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИЛА:

До Яворівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклквання виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Згідно п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Як вказано в ч.3 ст.294ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Дослідивши подану заяву та додані до неї додатки, приходу до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог встановлених статтями 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до вимог п.п. 4, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

Згідно із ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч.3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За змістом ч.1 ст.300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою опіки, не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання

фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Призначення опікуна у разі визнання судом фізичної особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав особою, цивільна дієздатність якої обмежена. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 слідує що останній просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її (заявника) опікуном над ОСОБА_2 , проте зміст заяви не містить даних, що органом опіки та піклування таке подання виносилось, хоча вимога з даного питання пред`явлена. Також не додано до заяви відповідного подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною особою, при тому, що наявність такого подання є обов`язковим для ухвалення судом рішення за результатами розгляду заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Однак, в заяві відсутні відомості щодо наявності такої заяви особи, яка просить призначити її опікуном (піклувальником) та посилання на докази, що особа зверталась до відповідного органу опіки і піклування з даного питання. Доказів стосовно того, що ОСОБА_1 може бути опікуном (піклувальником) не надано.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів, заявником не зазначені підстави звільнення її від сплати судового збору, а також не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Необхідно зазначити, що з 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» відповідно до якого виключено п.9 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», згідно якого судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до частини 2 статті 299 ЦПК судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частини 2 статті 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Таким чином за подання до суду заяви в порядку окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає сплаті судовий збір у розмірі, передбаченому частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення заявника до суду складає 536.80 грн.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутня заява щодо призначення експертизи, назва установи , та перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експертизи.

За наведених обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної заяви у її первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи, тому приходжу до переконання, що позовна заява підлягає залишенню без руху.

В даній ситуації суддя звертає увагу, що вирішуване питання про відкриття провадження по справі охоплюється змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Частиною 4статті 10Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що суд застосовує прирозгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейськогосуду зправ людини від 20.05.2010у справі«Пелевін проти України» тавід 30.05.2013у справі «Наталія Михайленко проти України»,право надоступ досуду не є абсолютним та може підлягати обмеженням,оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб .Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження,зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух,оскільки в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. А тому, встановлення цивільним процесуальним законодавством вимог до позовної заяви і залишення поданого позивачем позову до суду без руху, у зв`язку із його невідповідністю вимогам, передбачених законом, ґрунтується на нормах закону і слугує меті здійснення правосуддя, що в цілому не являється обмеженням доступу заявника до суду.

У зв`язку із наведеним, враховуючи, що заява подана без додержання вказаних вище вимог, її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклквання виконавчого комітету Новояворівської міської ради Львівської області як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна -залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п`яти)днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Н.П.Швед