Справа № 299/3913/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Куштана Б.П., Мацунича М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року у складі судді Леньо В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

встановив :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.05.2005 року між сторонами був укладений шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хустського районного суду від 01.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано та вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Наразі три неповнолітні доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач з сім`єю не проживає, додаткової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти фактично перебувають на її утриманні. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання донечок значно зріс. Старші донечки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закінчили 9-й клас, менша донька 5 - й. За цей період відповідач жодного разу не купував підручники чи канцелярські засоби дітям до школи. Старші доньки перейшли в старшу ланку, готуються до випуску зі школи, а перед випускними іспитами дівчата відвідують додаткові уроки історії, української та англійської мов, які позивачка оплачує самостійно. Від оплати лікування зубів дітей відповідач теж відмовився. Особисто відповідач з моменту розлучення жодних коштів для матеріального забезпечення дітей, які не обговорені в розмірі аліментів, не надав. Крім того, навіть не вітає з днем народження своїх доньок. В свою чергу, матеріальний стан відповідача значно покращився, він має щорічний дохід працюючи за кордоном в Канаді, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей, його дохід складає більше 80 000 гривень. Відповідач взагалі після розлучення самоусунувся від своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей.

За вказаних обставин, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року та стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на її користь аліменти на дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 7000 (сім тисяч) гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати надходження позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року заявлений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 7000 (сім тисяч) гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати надходження позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на неповне з`ясування фактичних обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції не враховано той факт, що відповідач наразі проживає за кордоном, позивачка одна виховує трьох доньок та всі витрати на утримання дітей лягають лише на неї. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання донечок значно зріс. Старші донечки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 закінчили 9-й клас, менша донька 5 - й. За цей період відповідач жодного разу не купував підручники чи канцелярські засоби дітям до школи. Старші доньки перейшли в старшу ланку, готуються до випуску зі школи, а перед випускними іспитами дівчата відвідують додаткові уроки, які позивачка оплачує самостійно. Визначений судом розмір аліментів не може забезпечити необхідний обсяг відповідних витрат на дітей, навіть за умови, що кожен з батьків має порівну нести відповідний обов`язок по утриманню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що жодних доказів про те, що відповідач працює в Канаді та отримує дохід більше 80 000 грн. та має можливість сплачувати аліменти по 7000 грн. на кожну дитину позивачем не надано, а також не визначена вартість витрат на навчання.

У відповіді на відзив апелянт (позивач) ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача вказувала на те, що відповідач перебуває не в Канаді, а у Польщі, тобто підтвердила той факт, що відповідач працює та проживає за кордоном, і відповідно отримує доходи.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 21.05.2005 року між сторонами був укладений шлюб.

Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10, 11, 12).

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с.13-13 зв.).

Вказане рішення набуло законної сили згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 21.06.2016 року (а.с.16-19).

Згідно довідки про склад сім`ї від 08.06.2023 року неповнолітні доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 та перебувають на її утримання (а.с.20-21).

Відповідач ОСОБА_2 20.02.2020 року уклав шлюб з ОСОБА_10 .

Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для: дітей віком від 6 до 18 років з січня 2023 року становить 2833 грн.

Згідно з абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч. 1 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дітей є загальновідомими та не потребують доказуванню.

З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дітей істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів, відповідні розміри прожиткового мінімуму не є абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

В суді першої інстанції представник відповідача зазначила, що відповідач частково визнає позов і готовий сплачувати аліменти по 3000 грн. на кожну дитину. При цьому, зазначила, що відповідач 80000 грн. на місяць не заробляє.

Окрім того, в суді першої інстанції представником відповідача визнано той факт, що відповідач наразі проживає не в Україні, працює в Європі, а отже отримує відповідний дохід.

Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України).

Відповідач є молодою працездатною особою і зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дітей нарівні з позивачкою.

Спільні діти сторін проживають разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню трьох дітей.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що з моменту присудження аліментів (2016 року) діти сторін підросли і витрати на їх утримання значно зросли, матеріальне становище одержувача аліментів матері трьох дітей, з якими проживають діти змінився в сторону погіршення, відповідач є молодою та працездатною особою, інших дітей на утриманні не має, та враховуючи інтереси та вік дітей, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір аліментів до 4000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений апеляційним судом розмір аліментів не є значним, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності та спрямований на захист інтересів дітей.

При цьому підстав для стягнення аліментів у розмірі по 7 000 грн. на кожну дитину суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки суд враховує необхідність за загальним правилом дотримання рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, а можливість платника аліментів сплачувати їх у розмірі по 7 000 грн. на кожну дитину позивачем не доведена.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає зміні із викладом другого абзацу резолютивної частини рішення у новій редакції. В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 01.03.2016 року та стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 (чотири тисячі) гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття».

В решті рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: