Провадження № 2/554/1858/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Шевська О.І., за участі секретаря судового засідання Рибак Ж.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

встановила:

23.09.2022 позивач ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернувся до суду з позовом до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 18362,77 грн. за період з 01.05.2016 по 01.12.2021 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачам надавалися послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 однак свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання останні не виконували, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість.

Оскільки відповідачі не погашають заборгованість в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

13.02.2023 року від відповідача по справі ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про застосування строку позовної давності. Вказав, що відповідно до розрахунку наданого позивачем узято заборгованість з травня 2016 року без врахування строків позовної давності. Зазначив, що позовну заяву подано до суду 22.09.2022 року, після спливу строку позовної давності., просив суд застосувати строк позовної давності.

Представником позивача на адресу суду подані додаткові пояснення по справі, в яких позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити, вказала, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, такими що підлягають до задоволення, а строк позовної давності не підлягає до застосування.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач, ОСОБА_2 подав заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином чином про дату та час судового засідання, причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалася.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання та перебуває у договірних відносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» по наданню послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , загальна опалювальна площа 21.2 кв.м..

Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Розмір щомісячної плати за надані послуги відповідачам складає: за послугу централізованого опалення 1596.93 грн./Гкал. протягом опалювального періоду, за послугу з централізованого постачання гарячої води 89.54 грн./куб.м.

Відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконували, тому за ними за період з 01.05.2016 по 01.12.2021 року утворилася заборгованість у сумі 18362,77 грн.,

Взаємовідносини підприємства «Полтаватеплоенерго» та відповідача врегульовані та керуються Законом України « Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 та договором про надання послуг теплопостачання від 02.08.2017 (далі-Договір).

Оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить відповідачам на праві спільної часткової власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11.08.2010 (який містяться в матеріалах справи) то у відповідності до статтею 322, 317 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно п.1.1 Договору виконавець (теплопостачальна організація) зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором.

Відповідно до п.10.1 Договору платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пункт 35 Договору визначено, що вказаний договір укладається на два роки і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Даний договір на сьогодні є чинним та в судовому порядку не оскаржувався.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 по оплаті за надані послуги з теплопостачання за період з 01.05.2016 по 01.12.2021 по кв. АДРЕСА_2 , підприємство було змушене звернутися до Октябрського районного суду м. Полтави із позовною заявою щодо стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник.

Щодо строку позовної давності слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статті 260 цього Кодексу позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 Цивільного кодексу України.

Завдання цивільного судочинства, закріплені в статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, реалізуються як в наказному, так і в позовному провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи, визначені в частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Статтею 253 цього Кодексу передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Пунктом 10.10 Договору врегульовано, споживач і теплопостачальна організація дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років та встановили, що вказаний строк застосовується до правовідносин, які виникли до укладення даного Договору.

Крім того, що в період з 01.05.2016 по 01.12.2021 відповідачами здійснювались оплати, хоч і з порушенням строків розрахунків, що свідчить про визнання відповідачем вказаної заборгованості., а саме за червень 2018 підприємство нараховано за послугу з централізованого постачання гарячої води 41, 22 грн., а відповідачем сплачено 50 грн;

Таким чином підприємство вважає, що своїми діями відповідачі, а саме проплатою, за вищевказаний період підтвердили визнання свого боргу перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», що відповідно до ст. 264 ЦПК України перериває перебіг строку позовної давності.

Що також врегульовано Пунктом 18 Договору, згідно якого, у платіжних документах споживач повинен обов`язково зазначити в призначенні платежу період, за який він проводить оплату. За наявності у споживача заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за послуги теплопостачання, спожиті в минулі періоди, незалежно від зазначеного у платіжному документі призначення платежу.

А пунктом 20.13 Договору встановлено, що споживач взяв на себе зобов`язання погасити заборгованість, що склалася станом на 01.08.2017 борг 1705, 53 грн до 01.02.2018, проводячи оплату боргу щомісячно рівними частинами та включаючи поточні платежі.

Відповідно до п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ «про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID - 19), відповідно до якого Розділ «прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнений пунктом 12, набрав чинності 02.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню та території України гострої респіраторної хвороби COVID 19, спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин.

Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, № 630 від 27.05.2022.

Кабінет Міністрів України постановою від 27.05.2022 р. № 630 вніс зміни, зокрема, до Постанови КМУ від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31 серпня 2022 р. На сьогодні карантин не скасований.

Отже перебіг позовної давності щодо позовних вимог підприємства продовжується на строк дії карантину. А тому заборгованість до якого можливо застосувати строк позовної давності відсутня.

З даного приводу висловив свою думку і Полтавський апеляційний суд в постанові від 30.03.2022 (справа №554/7832/21, 22ц/814/757/22) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103819255), яким встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, підприємство правомірно звернулось до суду щодо стягнення заборгованості, що утворилась в результаті невиконання відповідачами зобов`язання по оплаті за спожиті послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо оплати за надані послуги, підприємство було змушене звернутися до суду за захистом своїх права.

Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

Отже, підприємство правомірно звернулося до суду щодо стягнення заборгованості із відповідачів.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Свого контррозрахунку відповідачами не надано, доказів які б спростовували доводи позивача відповідачами також не надано.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 2481 грн.

Керуючись ст. 68 ЖК України, ст. ст. 257, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 18362,77 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2481грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ; 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а; рахунок НОМЕР_1 в філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації:, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації:, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська