Справа № 760/468/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, цією ж ухвалою витребувано від відповідачів оригінал договору позики, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 05 серпня 2014 року, а також повідомлено про відповідальність за неподання доказів чи неповідомлення суду про неможливість їх подання, яку було направлено відповідачам для її виконання, однак витребуваних документів на дату судового засідання надано не було.

21 березня 2023 року ухвалами суду застосовано до відповідачів захід процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом. Постановлено тимчасово вилучити у відповідачів оригінал договору позики, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 05 серпня 2014 року. Провадження у справі зупинено до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

19 травня 2023 року до суду надійшли повідомлення головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Годованюком С. П. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки у виконавчих документах відсутня дата народження боржника.

Представник позивача в судовому засіданні заявила клопотання про повторне застосування до відповідачів заходу процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, зазначивши дати народження відповідачів.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Станом на 23 листопада 2023 року витребувані документи до суду надані не були, повідомлення про неможливість їх подання не надходило.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 25 серпня 2022 року отримав ухвалу суду про витребування доказів, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, він вважається таким, що належним чином повідомлений про необхідність надання витребуваної розписки, однак у визначений судом строк її не надав, інформацію про причини ненадання доказу чи про неможливість подати доказ, витребуваний судом, не повідомив.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до норм ЦПК України сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а також і обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни протягом всього провадження у справі.

Відповідно до частини восьмої статті 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частиною першою статті 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з пунктом 3 частиною першою статті 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є, зокрема, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

Відповідно до частини першої статті 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання, суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

У судовому засіданні встановлено, що процесуальна поведінка відповідача ОСОБА_3 , яка полягає в ігноруванні судового рішення про витребування доказів, створює перешкоди у здійсненні судочинства, шляхом невиконання вимог ухвали суду від 04 липня 2022 року, неповідомленні суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподанні таких доказів без поважних причин, тому суд вважає за необхідне застосувати до особи, у якої було витребувано докази, заходи процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, оскільки їх відсутність унеможливлює розгляд справи, а вищевказані докази у інший спосіб отримати неможливо.

Відповідно до частини другої статті 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом, на підставі пункту 9 частини першої статті 252 ЦПК України, суд вважає за необхідне провадження по справі зупинити до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 84, 143-144, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , приватний будинок) захід процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом.

Тимчасово вилучити у ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , приватний будинок) оригінал договору позики, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 05 серпня 2014 року.

Виконання ухвали про тимчасове вилучення документів доручити Солом`янському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 03186, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 76-А).

Добровільно видані або вилучені державним виконавцем документи необхідно направити до Солом`янського районного суду м. Києва (03113, м. Київ, вул. Грушецька, 1) протягом п`яти днів з дня їх вилучення.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору позики недійсним, зупинити до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Стягувач: Солом`янський районний суд міста Києва, адреса: 03113, м. Київ, вул. Грушецька, 1.

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , приватний будинок.

Ухвала суду про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна