УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Клюшник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць Карини Сергіївни від 02.12.2020 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63654979, заінтересована особа (боржник) Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,
ВСТАНОВИВ:
Заявник (стягувач) ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства (ст. 447 ЦПК України) із вказаною скаргою, відповідно до якої просить визнати неправомірними постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць К.С. від 02.12.2020 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63654979 в обґрунтування якої зазначила наступне.
Боржником до сьогоднішнього часу рішення суду не виконано.
Після набрання рішенням законної сили та отримання виконавчого листа скаржниця звернулася для примусового виконання останнього до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 19.11.2020 року державним виконавцем Коломієць К.С. було відкрито виконавче провадження ВП № 63664979.
У зв`язку з невиконанням рішення суду, 26.01.2023 року заявник звернулася до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою ознайомлення з матеріалами справи, під час чого їй стало відомо про те, що рішення не виконується у зв`язку з зупиненням даного виконавчого провадження та їй було надано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 02.12.2020 року.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені № 63664979 було зупинене згідно пункту 13 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 VIII (підстава Наказ Фонду державного майна України від 18.06.2018 року № 810 «Про внесення змін до Наказу ФДМУ від 27.03.2018 року № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році»).
Вимоги скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови про зупинення виконавчого провадження державним виконавцем порушено вимоги закону, оскільки не враховано положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI, положення Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 45, вимоги Європейської Конвенції з прав людини, чим порушено його право на виконання судового рішення про стягнення заробітної плати, тобто право на мирне володіння майном.
Водночас строки зупинення виконавчого провадження на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону нічим не врегульовані.
Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 року у справі № 336/7419/21 задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломоєць К.С.; визнано протиправною та скасовано постанову від 04.08.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 66355579.
Ухвалою Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя від 05.12.2022 року у справі № 335/7833/19 задоволено скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного між-регіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіса Ю.О.; визнано протиправною та скасовано постанову від 04.08.2021 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями №№ 70214990, 70213915 і 70213540.
Як вбачається з вказаних ухвал суду, виконавче провадження було відкрито саме стосовно АТ «ЗАлК» та саме з приводу стягнення, серед іншого, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а згодом було зупинено саме через включення пакету акцій боржника до об`єктів малої приватизації.
Суд погодився з доводами заявника (стягувача у виконавчому провадженні) та визнав незаконним зупинення виконавчих дій з вказаних підстав, виходячи із міркувань порушення таким зупиненням вище перелічених конституційних та європейських засад щодо верховенства права, обов`язковості судових рішень, якості закону тощо.
За результатами перегляду ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2021 року в апеляційному порядку колегія Запорізького апеляційного суду від 09.02.2022 року повністю погодилась із висновками суду першої інстанції та залишила ухвалу без змін, а апеляційні скарги боржника і державного виконавця без задоволення.
Таким чином, незаконність зупинення виконавчих дій стосовно АТ «ЗАлК», зокрема, у виконавчих провадженнях щодо виконання прийнятого у трудовому спорі рішення про стягнення з боржника коштів на користь незаконно звільненого працівника, лише з тієї підстави, що акції АТ «ЗАлК» вчергове включено до обєктів малої приватизації, - є фактом встановленим проголошеними іменем України ухвалами суду першої інстанції та постановою апеляційного суду.
За таких обставин цей факт не потребує доказування в інших справах, які стосуються аналогічних виконавчих проваджень щодо АТ «ЗАлК», тим більше, які знаходяться на виконанні в тому самому органі державної виконавчої служби.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць К.С. від 02.12.2020 року та поновити виконавчі дії за вказаними виконавчими провадженнями.
Під час розгляду скарги стягувач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, на задоволенні скарги наполягала у повному обсязі.
Головний державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіс Ю.О. у судовому засіданні щодо скарги заперечив, просив в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
У судове засідання, призначене на 07.03.2023 року учасники справи не з`явились, заявник та головний державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Міхайлідіс Ю.О. подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Після набрання рішенням законної сили та отримання виконавчого листа заявник звернулася для примусового виконання останнього до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
19.11.2020 року державним виконавцем Коломієць К.С. було відкрито виконавче провадження ВП № 63664979.
02.12.2020 року головним державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць К.С. на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, у зв`язку із Наказом Фонду державного майна України від 18.06.2018 року № 810 «Про внесення змін до наказу ФДМУ від 27.03.2018 року № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році».
Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».
В силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону № 1404-VIII державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження», а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.
Отже, дії органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень регламентовані не тільки Законом України «Про виконавче провадження», а й іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Положеннями ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності.
Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (п. 12 ч.1 ст. 34 Закону).
Посилаючись на дану обставину, головним державним виконавцем винесені оскаржувані постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.
Водночас, гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлюються Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI.
Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання (ч. 1 ст. 1 цього Закону), саме цим Законом затверджено порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.
Відповідно до частини 1 ст. 2 цього Закону, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державне підприємство. Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених Законом.
Таким чином державний виконавець зобов`язаний враховувати і норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно із ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зупинення вчинення виконавчих дій порушує основоположні права особи - на виконання судового рішення та отримання за цим рішенням заробітної плати.
Згідно ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованою Україною 04.08.1961 року, Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Зазначені положення Конвенції узгоджуються з положеннями Конституції України та прийнятим на їх виконання спеціальним законодавством.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практику практики Європейського суду з прав людини як джерело права.
Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) визначено три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.
У контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції майном є заробітна плата, а також присуджені судом виплати.
Неспроможність державних органів надати заявнику майно, присуджене йому згідно з остаточним рішенням суду становить втручання, несумісне з гарантіями, закріпленими в пункті 1 статті 1 Першого протоколу(рішення у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Войтенко проти України» від 29.06.2004 року).
Звертає суд і на критерій якості закону, як складової верховенства права, та складової першого критерію правомірності втручання, адже згаданий п. 12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зупиняє виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Проте із наведеної норми не є зрозумілим, в якому випадку зупиняються виконавчі дії - у разі включення кредитора, чи все ж таки боржника до переліку об`єктів приватизації; чи є підставами для зупинення те, що підприємство вже було включено у цей перелік на час відкриття виконавчого провадження (як в даному випадку ще з 2018 року).
Встановлено, що АТ «ЗАЛК» знаходиться в Додатку 6 (перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018-2019 роках) до наказу Фонду державного майн України від 28.12.2019 року № 1574, як об`єкт малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році.
У 2021 році АТ «ЗАЛК» також увійшло у перелік майна, об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у цьому році (Додаток 1 до наказу Фонду державного майн України від 06.01.2021 року № 5).
Згідно з додатком № 1 до Наказу Фонду державного майна України «Про затвердження переліків об`єктив малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» № 1 від 04.01.2022 року (Перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності) належні державі пакет акцій АТ «ЗАлК» в розмірі 68,0095% статутного капіталу включено в перелік об`єктів, що підлягають приватизації в 2022 році.
Ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» містить строки (терміни) зупинення виконавчих дій, наприклад:
6. У випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні).
7. У випадку, передбаченому пунктом 13 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій на період дії обставин, визначених статтею 2-1 Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».
8. У випадку, передбаченому пунктом 14 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій на період дії обставин, визначених статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств».
Водночас строки зупинення виконавчого провадження на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону нічим не врегульовані.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку здійснюється не на підставі закону та є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, що не було враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Таким чином, суд вважає за необхідним визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць Карини Сергіївни від 02.12.2020 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63664979 та зобов`язати державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову від 02.12.2020 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63664979, а також зобов`язати державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавче провадження № 63664979.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, розділом VII ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць Карини Сергіївни, заінтересована особа (боржник) Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» - задовольнити.
Визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коломієць Карини Сергіївни від 02.12.2020 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63664979.
Зобов`язати державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову від 02.12.2020 року про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 63664979.
Зобов`язати державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити виконавче провадження № 63664979.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Макаров