ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1995/23Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/951/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

за участі секретаря Панькевич Т.І.

без участі сторін, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/1995/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року, ухваленого суддею Дзюбичом В.Л. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист справ споживачів,

В С Т А Н О В И В:

у липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк», банк) про захист прав споживачів, у якому просила визнати недійсними з моменту укладення договору пункт 1.9 Договору кредиту та страхування №Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 та пункту 7 Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 (графік щомісячних платежів), укладеного між нею та АТ «Ідея Банк», в частині визначеної в даному «Графіку» комісії, що підлягає до сплати за обслуговування кредиту у період з 05.10.2021 по 05.10.2024, у розмірі 32908,68 грн, а також, здійснити перерахунок здійснених з часу укладення Договору платежів та зарахування грошових коштів, сплачених як оплату за комісію за обслуговування кредиту у період з 05.10.2021 по 05.10.2024, у розмірі 32908,68 за кредитним Договором № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 в рахунок погашення суми тіла кредиту.

В обґрунтування позову посилається на те, що 05.10.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено Договір кредиту та страхування №Е.07.00617.008775285 (далі - Договору кредиту та страхування від 05.10.2021, кредитний договір). В подальшому, позивачу стало відомо про те, що умови кредитного договору передбачають і плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, передбачених у графіку щомісячних платежів за кредитним договором. При цьому, вважає, що зміст кредитного договору є недійсним, оскільки ним передбачено плату за обслуговування (комісія), нарахування якої, на думку позивача, є незаконним. Також вказала, що Договір кредиту та страхування від 05.10.2021 є таким, що порушує її права, як споживача, оскільки є несправедливим по відношенню до неї, а тому має бути визнаний судом недійсним в частині нарахування комісії, шляхом визнання недійсними пункту 1.9 Договору кредиту та страхування №Е.07.00617.008.775285 від 05.10.2021 та пункту 7 Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 (графік щомісячних платежів). Вважає, що недотримання та невиконання відповідачем вимог закону, встановлених ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для визнання даного кредитного договору недійсним.

Рішенням Тернопільського міськрайннного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист справ споживачів - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначила, що до 24.02.2022 обов`язки за кредитним договором № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 вона виконувала відповідно графіку щомісячних платежів кредитного договору. Далі, у зв`язку з військовими діями на території України, її матеріальне становище погіршилось, про що вона повідомляла відповідача.

Однак вона дізналась, що до договору кредиту та страхування № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021, включена плата за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Вважає, що пункти 1.9 Кредитного договору та п.7 Додатку № 1 до кредитного договору, що укладений між нею та АТ «Ідея Банк» № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 про надання їй кредитних коштів таким, що порушує її права як споживача, та підлягає визнанню недійсним в частині нарахування плати за обслуговування кредиту.

Зазначила, що 01.12.2022 вона звернулася до АТ «Ідея Банк» з Претензією про здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 з урахуванням визнання недійсним встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 32 908 грн 68 коп та зарахувати сплачену суму в рахунок погашення основного боргу по договору кредиту та страхування № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 та з заявою про отримання кредитних канікул по кредитному договору, але відповіді вона не отримала на претензію, тільки відповідь, щодо кредитних канікул, відповідач відмовив в їх наданні.

Окрім того, ознайомившись зі змістом договору, вважає, що укладений договір є недійсним, зважаючи на те, що за кредитним договором № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 згідно з графіком щомісячних платежів до сум, що підлягають сплаті включається оплата за обслуговування, а тому нарахування комісії (оплати за обслуговування), вважає незаконним.

АТ «Ідея Банк» було проігноровано зазначену вимогу та не повідомлено письмово їй всю необхідну інформацію щодо умов Договору про надання кредиту № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021.

Відтак, вважає, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023 по цивільній справі № 607/1995/23 ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу від представника АТ «Ідея Банк» до суду апеляційної інстанції не поступав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа

Представник АТ «Ідея Банк» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено 05.10.2021 між АТ «Ідея Банк» як кредитодавцем, ТОВ «Нью Файненс Сервіс» як страховим агентом і ОСОБА_1 як позичальником було укладено договір кредиту та страхування №Е07.00617.008775285.

Відповідно до умов цього кредитного договору банк відкриває клієнту банківський рахунок та надає клієнту кредит, а клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту - єдиний, сума кредиту - 23500 грн, процентна ставка та тип річних - 0,01% річних, строк кредиту 36 місяців.

Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 Кредитного договору дата повернення кредиту 05.10.2024, повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно Додатку №1 до даного Договору.

Відповідно до підпункту 1.10 пункту 1 Кредитного договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 20541,96 грн на рахунок № № НОМЕР_2 позичальника, який відкритий у АТ «Ідея Банк», та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 2958,04 грн згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього Договору. Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ТДВ «СК «АРКС ЛАЙФ» в АТ «Ідея Банк» НОМЕР_3 на умовах договору про прийом платежів, укладеним отримувачем коштів банку.

Підпунктом 1.9 пункту 1 Кредитного договору встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО - https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом (Додаток №1) як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку сплачується згідно з діючими Тарифами банку, які є невід`ємною частиною ДКБОФО та розміщені на веб-сайті банку https://ideabank.ua.

Нанесенням власноручного підпису за цим Договором, позичальник: акцептував Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та Публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, які зберігаються на офіційному сайті банку https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts. Підтверджує, що в день укладення цього договору у відділенні банку або кредитного посередника, за його вибором надано ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; Погодився з тим, що ДКБОФО та Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, Графік щомісячних платежів (Додаток №1 до Договору), які є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови; засвідчує, що до укладання цього Договору йому банком надана інформація в повному обсязі, яка зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та він ознайомлений з нею; протягом строку дії Договору тарифи та комісії за кредитом, а також за супровідними послугами банку чи третіх осіб, що надаються чи можуть бути надані під час укладення Договору можуть бути змінені; сторони дійшли згоди про те, що в Додатку №1, що є невід`ємно частиною Договору, зрозуміло та доступно викладено: а) детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; б) графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування; в) сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором, Цей Договір та Додаток 1 до Договору були надані клієнту для ознайомлення до моменту їх укладення (підпункти 3.1, 3.4, 3.6, 3.21 та 3.25 пункту 3 Кредитного договору).

Додатком №1 до Договору №Е07.00617.008775285 (Графік щомісячних платежів) розписано детально усі платежі за супровідні послуги за наданим ОСОБА_1 . Так, у пункті 7 даного графіку зазначено щомісячні платежі за обслуговування кредитної заборгованості, за період з 05.10.2021 по 05.10.2024, усього на суму 32908,68 грн.

Також, з паспорту споживчого кредиту №Е07.00617.008775285 від 05.10.2021 вбачається, що ОСОБА_1 було надано усю необхідну інформацію за наданим кредитом.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Паспорту споживчого кредиту ОСОБА_1 отримала споживчий кредит на споживчі цілі, сума/ ліміт кредиту 23500 грн, строк кредитування 36 місяців, а плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,89% середньомісячно від початкової суми кредиту, згідно з графіком в п. 5 починаючи з 5,6399% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,100% до 2,1399%.

Крім цього, у пункті 5 Паспорту споживчого кредиту наявний графік щомісячних платежів за Кредитним договором, зокрема, порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, дата внесення платежів, проценти за користування кредитом, платежі за додаткові та супутні послуги, а саме плата за обслуговування кредитної заборгованості, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту.

Також, у пункті 7 зазначено дату надання інформації - 05.10.2021 та, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 05.10.2024. Більше того, Паспортом споживчого кредиту визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн становить 59471.07 грн.

Договір кредиту та страхування №Е07.00617.008775285 від 05.10.2021, Додаток №1 до Договору Е07.00617.008775285 (Графі щомісячних платежів) та паспорт споживчого кредиту №Е07.00617.008775285 від 05.10.2021 підписані ОСОБА_1 .

Як убачається з підпункту 9.8.2 пункту 9.8 публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), затвердженої протоколом засідання Правління №09/15-05 від 15.09.2021 (введено в дію з 22.09.2021), за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно до закінчення строку Договору кредиту, в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе: надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

Відповідно до пункту 9.12 публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до ДКБОФО, нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується не рідше одного разу на місяць, починаючи з дати надання кредиту. Графік Позичальника за Договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною Договору кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення всієї заборгованості за Договором кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим Договором або законом. Банк може припинити нарахування процентів та/або інших нарахувань, передбачених умовами Договору кредиту, а також неустойки (штрафу, пені) з моменту звернення Банку до Позичальника із вимогою про дострокове виконання кредитних зобов`язань, в разі невиконання Позичальником кредитних зобов`язань у строк, передбачений законодавством.

Згідно з підпунктом 9.14.2 пункту 9.14 публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до ДКБОФО, позичальник зобов`язується повернути кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком.

01.12.2022 ОСОБА_1 направила до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заяву-претензію від 01.12.2022, у якій просила здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021, з урахуванням визнання кредитного договору недійсним, в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 32908,68 грн та зарахувати сплачену суму в розмірі 32908,68 грн, в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом - тіла кредиту. Також, цього дня ОСОБА_1 надіслала до банку заяву, у якій просила надати їй кредитні «канікули», призупинити нарахування відсотків, штрафів, пені за кредитним договором №Е.07.00617.008775285, здійснити перерахунок суми загальної заборгованості та надати їй підтвердження фіксованої суми за кредитним договором та зменшити до якнайменшої відсоткову ставку за користування кредитом.

Направлення відповідачу заяви-претензії та заяви про надання кредитних канікул підтверджується фіскальним чеком 996 (ПН 55).

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № Е.07.00617.008775285 від 05.10.2021 вбачається, що загальна заборгованість становить 28446,66 грн, з яких: 22393,31 грн - строковий основний борг; 130,64 грн - прострочений основний борг; 0,81 грн - строкові проценти; 5921,90 грн - строкова плата за обслуговування кредиту.

Водночас відповідно до наданого відповідачем детального розрахунку заборгованості по кредиту №Е.07.00617.008775285 станом на 23.02.2023 загальна заборгованість становить 30301,12 грн, з яких: 17893,78 грн - строковий основний борг; 2733,42 грн - прострочений основний борг; 0,64 грн - строкові проценти; 0,86 грн - прострочені проценти; 4573,02 грн - строкова плата за обслуговування кредиту; 5099,40 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту. Також, з цього розрахунку вбачається, що за період з 05.10.2021 по 05.02.2023 ОСОБА_1 сплатила 9663,04 грн плати за обслуговування.

Також відповідно до наданого відповідачем детального розрахунку заборгованості по кредиту №Е.07.00617.008775285 станом на 21.06.2023 загальна заборгованість становить 33864,31 грн, з яких: 15282,87 грн - строковий основний борг; 5344,33 грн - прострочений основний борг; 0,63 грн - строкові проценти; 1,54 грн - прострочені проценти; 4479,02 грн - строкова плата за обслуговування кредиту; 8755,92 грн - прострочена плата за обслуговування кредиту. Крім цього, з цього розрахунку вбачається, що за період з 05.10.2021 по 05.06.2023 ОСОБА_1 сплатила 9663,04 грн плати за обслуговування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав безпідставними твердження позивача, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доведення факту ненадання відповідачем інформації про умови кредитування при укладенні договору. Позивачу до підписання нею договору було відомо про графік щомісячних платежів, який наведений у пункті 5 Паспорту споживчого кредиту та у додатку №1 до Кредитного договору, та які відображають всі щомісячні платежі, з урахуванням розміру плати за обслуговування кредитної заборгованості, процентів та тіла кредиту та загальної місячної суми, що підлягає сплаті.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на час укладення договору кредиту та страхування) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит передбачено загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Встановлено, що відповідно до пункту 1.9 договору кредиту та страхування № Е07.00617.008775285 від 05 жовтня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», ТОВ «Нью Файнес Сервіс», під час користування кредитом банк надає клієнту послуги зі щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими тарифами банку.

У паспорті споживчого кредиту № Е07.00617.008775285 від 05 жовтня 2021 року зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,89% середньомісячно від початкової суми кредиту, згідно з графіком в п. 5 починаючи з 5,6399% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,100% до 2,1399%.

Діюча редакція договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розміщена: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts.

У пункті 9.8.2. Акцепту (договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у редакції, чинній на дату укладення договору) зазначено, що за користування кредитом Позичальник сплачує: плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно до закінчення строку Договору кредиту, в терміни та в розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, що включає в себе:

- надання інформації за рахунками Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо;

- надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника;

- опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо.

У пункті 9.11. Акцепту (договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у редакції, чинній на дату укладення договору (визначено, що з укладенням цього Договору, Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з будь-яких рахунків Позичальника в АТ «Ідея Банк» грошових коштів в розмірі наявної простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих процентах, плати за обслуговування кредитної заборгованості, неустойках, штрафах, пені. Таке договірне списання може здійснюватися Банком на підставі цього Договору будь-яку кількість разів. В тому числі, Позичальник доручає Банку без додаткового погодження з ним здійснювати договірне списання коштів з будь-якого рахунку Позичальника в іншій валюті (у випадку відсутності або недостатності у Позичальника коштів у валюті, необхідній для оплати зобов`язань за цим Договором) і доручає самостійно продати за рахунок таких коштів валюту, необхідну для виконання зобов`язань, на міжбанківському валютному ринку України за курсом, що визначається на дату такого списання, на що Позичальник уповноважує Банк шляхом підписання цього Договору. При цьому всі витрати, пов`язані із продажем коштів у валюту відповідного зобов`язання, включаючи (але не виключно) комісії (згідно з діючими тарифами), обов`язкові платежі до бюджету та позабюджетних фондів за операції купівлі-продажу валют та всі інші витрати (в тому числі обов`язкові в силу закону), покладаються на Позичальника та утримуються Банком чи списуються в порядку договірного списання. Позичальник підписанням цього Договору надає право Банку утримати комісійну винагороду в гривнях з коштів, отриманих від продажу іноземної валюти або банківських металів, без зарахування цієї комісійної винагороди на поточний рахунок Позичальника в національній валюті. При цьому Позичальник доручає Банку оформити заявку на продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України від імені Позичальника. У випадку невиконання Позичальником зобов`язань в повному розмірі, Банк має право звернути стягнення та реалізувати майно Позичальника для погашення заборгованості. У випадку невиконання Позичальником зобов`язань, Банк має право видавати наказ про примусову оплату боргового зобов`язання за рахунок коштів, наявних на рахунках Позичальника у Банку.

Оцінюючи зміст оспорюваної умови Акцепту пропозиції на укладення угоди про надання кредиту № Е07.00617.008775285 від 05 жовтня 2021 року, якою передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту та зміст наведених положень договору, якими визначено, у чому полягає послуга банку по обслуговуванню кредиту, колегія суддів дійшла висновку, що дії банку, які складають обслуговування кредиту, відповідають зобов`язанням банку, визначеним пунктом 1.9 договору про надання позичальнику не частіше одного разу на місяць безоплатно інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої банку, надання виписок по рахунку, щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за договором, які сплачені та які належить сплатити і дати сплати, та зобов`язанням кредитодавця про надання інформації споживачу, визначених статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому такі послуги не можуть бути оплатними.

Наведене дає підстави для висновку, що оспорювані ОСОБА_1 положення кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,89% середньомісячно від початкової суми кредиту, згідно з графіком в п. 5 починаючи з 5,6399% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,100% до 2,1399%, суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.10.2023 у справі № 715/1500/22.

Проте, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так i від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15 (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)).

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, а нікчемний правочин є недійсним у силу закону з моменту його укладення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, тому оспорювані умови договору кредиту та страхування № Е07.00617.008775285 від 05 жовтня 2021 року в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 3,89% середньомісячно від початкової суми кредиту, згідно з графіком в п. 5 починаючи з 5,6399% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,100% до 2,1399%, є нікчемними в силу закону, а отже, не підлягають визнанню недійсними судом.

Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих умов договору змінити, виклавши мотиви в редакції цієї постанови, а у решті в цій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами. В силу вимог Закону вказана справа є малозначною і не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Керуючись статтями 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними окремих умов договору змінити, виклавши мотиви в редакції цієї постанови, а у решті в цій частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 листопада 2023 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: О.З. Костів

М.В. Хома