Справа № 751/6060/23
Провадження № 2/750/1725/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Черніговау складі:

судді секретарСупруна О.П., Прохоренко А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в :

20.07.2023 позивач звернулася до Новозаводського районного суду

м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, а саме: не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.08.2023 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду

м. Чернігова.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.08.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути вказані в ній недоліки.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.09.2023.

26.09.2023 підготовче засідання відкладено на 17.10.2023 у зв`язку з неявкою позивача.

17.10.2023 підготовче засідання відкладено на 23.11.2023 у зв`язку з неявкою сторін.

У підготовче засідання 23.11.2023 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином; позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала; відповідач у заявах від 26.09.2023 та 23.11.2023 просив розглянути справу без його участі, позов визнав у повному обсязі; представник третьої особи просив справу розглянути без його участі.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2009, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23.06.2011 було розірвано (а.с. 6).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 проживає з нею, а відповідач ще з 2010 року вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не цікавиться станом здоров`я доньки, її фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вказані обставини підтверджуються наступними доказами:

- довідкою станом на 19.02.2018 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.02.2018 № 2593, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, з якої убачається, що

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4);

- довідкою Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 Чернігівської міської ради Чернігівської області від 27.06.2023 № 01-24/10, виданою виконуючою обов`язків директора школи Оленою Шугалей про те, що

ОСОБА_3 навчається у восьмому класі Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 4 Чернігівської міської ради Чернігівської області. Вихованням і навчанням дівчинки займається мати - ОСОБА_1 . Мати бере активну участь у всіх заходах, які проводяться у класі та школі, допомагає в організації позакласного дозвілля учнів класу, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами своєї доньки. Батько - ОСОБА_2 не бере участі у вихованні ОСОБА_3 , не цікавиться навчанням доньки, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником (а.с. 8).

Отже, вихованням та утриманням дитини займається лише позивач, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, своїм висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 03.11.2023 № 702, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

В силу статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ураховуючи вимоги закону, визнання відповідачем позову, встановлення факту ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню

ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини.

Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Із платіжної інструкції № 0.0..1 від 20.07.2023 вбачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 536,80 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на її користь 536,80 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Реміснича, 27, ідентифікаційний код юридичної особи - 37972475) повернути ОСОБА_1

50 відсотків судового збору в розмірі 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень

80 копійок), сплаченого при подачі позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, згідно платіжної інструкції № 0.0..1 від 20.07.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, код ЄДРПОУ - 43649710.

Суддя