Єдиний унікальний номер: 379/1469/23
Провадження № 2/379/308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 листопада 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал O.A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ»» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» звернувся до суду через представника - адвоката Міньковську А.В. з цим позовом, мотивуючи тим, що 23.05.2019 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний/комплекснийдоговір № 1/3672756, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 23 253,34 грн на споживчі потреби до 22.05.2024, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя. 06.07.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020,предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1/3672756. АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 27.09.2023 виникла заборгованість в розмірі 20 163,23 грн, з яких: 16 889,90 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 599,18 грн - сума заборгованості по відсоткам; 2 674,15 грн - сума заборгованості за комісією. Цю суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їхню користь (а.с.2, 3).

06.10.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 06.11.2023, яке в подальшому через неявку відповідача було відкладено на 22.11.2023 (а.с.60, 61).

11.10.2023 на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача Гайової А.С., в якій вона просить розглянути справу без участі представника позивача ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»», позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 70, 71).

20.11.2023 на електронну адресу суду надійшла заява від представника АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»Чорної С.П., в якій вона просить розглянути справу без участі представника третьої особи (а.с.86, 88, 89).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання двічі - 06.11.2023 та 22.11.2023 - не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства: в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення ОСОБА_1 особисто (а.с.78, 85).

Отже, відповідач ОСОБА_1 повідомлений про розгляд справи належно і завчасно згідно вимог статті 128 ЦПК України. Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» відповідач не подав, причини своєї неявки суду не повідомив.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не наводив заперечень щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 22.11.2023, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд установив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що 23 травня 2019 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання Комплексного договору № 1/3672756, за умовами якого позичальнику ОСОБА_1 надано кредит у сумі 23 253,34 грн із 23.05.2019 року до 22.05.2024 року (включно) на споживчі потреби (а.с.4 та на звороті).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, кредит у сумі 23 253,34 грн надається позичальникові строком на 60 місяців - з 23.05.2019 року до 22.05.2024 року (включно). Позичальник сплачує платежі за кредитом щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до пункту 1.3.1. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно в розмірі 15,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором, а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,30 % у місяць від суми кредиту.

Згідно з пунктом 2.2. Договору, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісячно.

Відповідно до пункту 3.1 цього Договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу.

Пункт 3.2. цього договору передбачає, що у разі порушення позичальником без поважних причин вимог п.п. 2.2.3 - 2.2.9 Правил, Позичальник зобов`язується сплатити Банку штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної в п. 1.1. Договору, за кожний випадок порушення.

Позичальником ОСОБА_1 підписано пам`ятку клієнта за кредитним договором № 1/3672756 від 23.05.2019, у якій зазначено умови кредитування та інформація щодо дострокового погашення кредиту (а.с.5).

Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі Графік платежів по кредиту, ануїтент) визначена в додатку № 1 до Комплексного договору № 1/3672756 від 23.05.2019, з якою позичальник ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис (а.с.6).

Крім цього, ОСОБА_1 підписана заява-анкета № 02019-007 від 23.05.2019 на отримання готівкового кредиту «Свобода», заява на страхування життя (а.с.7 та на звороті), договір про надання банківських послуг № 596221/3672756 (а.с.12, 13), а також паспорт споживчого кредиту та додаток 1 до нього (а.с.9-11).

Відповідно до рахунку строкової заборгованості від 23 травня 2019 року встановлено, що на підставі платіжного доручення № 26840243-1 від 23 травня 2019 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» перераховано суму кредиту в розмірі 23 253,34 коп. на користь ОСОБА_1 (а.с.18).

06 липня 2020 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № І-2020, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах (а.с. 19-23).

Як убачається з витягу до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими вимогами № І-2020 від 06.07.2020, за ОСОБА_1 станом на 27 вересня 2023 року значиться заборгованість за кредитним договором № 1/3672756 у розмірі 20 163,23 грн., з яких: 16 889,90 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 599,18 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 2 674,15 грн. - сума заборгованості за комісією (а.с.24).

З метою досудового врегулювання спору позивачем 18.05.2021 на поштову адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за договором № 1/3672756 від 23.05.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні та про обов`язок сплатити борг у розмірі 20 163,23 грн. до 30.06.2021 (а.с.25).

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Доказів сплати заборгованості матеріали справи не містять і суду не надано.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з приписами ст.ст. 202, 205 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі статті 1055 ЦК України вбачається, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За положеннями частин 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 висловив таку правову позицію: «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті існуючої заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в Договорі позики, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 допустив порушення умов кредитного договору №1/3672756, укладеного 23.05.2019 з АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Оскільки право вимоги до відповідача було відступлено Банком позивачу - вимоги ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» до ОСОБА_1 вцілому обґрунтовані. При цьому, позивач просить у своєму позові стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за указаним кредитним договором в розмірі 20 163,23 грн., що складається з: 16 889,90 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 599,18 грн. - сума заборгованості по відсоткам; 2 674,15 грн. - сума заборгованості за комісією.

Так, пунктом 1.3.2. Комплексного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду щомісячно за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30 % в місяць від суми кредиту.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21).

Згідно з положенням ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене суд висновує, що встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

Тому, до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за Кредитним/Комплексним договором № 1/3672756 від 23.05.2019 в загальному розмірі 17 489,08 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 16 889,90 грн. та заборгованості по відсоткам - 599,18 грн, водночас, заявлена вимога про стягнення суми заборгованості за комісією в розмірі 2 675,15 грн до задоволення не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, - до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у виді судового збору, обраховані пропорційно розміру задоволених вимог, у розмірі 2 335,08 грн (17 489,08 х 2 684,00 / 20 163,23).

Також положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, серед іншого, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

За ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 6500 грн.

На підтвердження цього розміру витрат на правову допомогу позивач надав суду копію договору № 41153878 про надання правової допомоги від 09 серпня 2023 року, додаткову угоду № 51 до договору № 41153878 про надання правової допомоги від 09.08.2023, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого розмір гонорару становить 6 500,00 грн., акт надання послуг № 41153878 від 09.08.2023 р., відповідно до якого загальна вартість робіт склала 6 500,00 грн., ордер на надання правничої (правової) допомоги), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6562 від 06.02.2020 та копію свідоцтва про шлюб з якої вбачається зміна прізвища адвоката у зв`язку з укладенням шлюбу (а.с.37-45).

Проте, наданим суду детальним описом робіт (наданих послуг) до договору №41153878 від 09.08.2023 (а.с. 41) та актом надання послуг №41153878 від 09.08.2023 на суму 6500,00 грн не підтверджується надання адвокатом Міньковською А.В. правничої допомоги ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ»» саме в цій справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Як акт, так і опис робіт містять посилання виключно на загальний договір №41153878 від 09.08.2023. Жодного зв`язку з додатковою угодою №51 від 09.08.2023, предметом якої було надання правничої допомоги у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (п.1.2.), судом в указаних документах не встановлено.

Тому суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в заявленому розмірі 6500,00 грн у зв`язку з їх недоведеністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 204, 207, 516, 517, 536, 626, 627, 629, 636, 638, 640, 642, 1048, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ»» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ»» заборгованість за Кредитним договором № 1/3672756 від 23 травня 2019 року в розмірі 17 489 (сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ»» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 335 (дві тисячі триста тридцять п`ять) гривень 08 копійок.

У решті позову та у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін та інших учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ»», , місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, м. Київ, індекс 04053;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», , місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 42/4, м. Київ, індекс 01024

Повне судове рішення складено 27.11.2023.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО