233 Справа № 233/6756/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Левчук О.О., розглянувши матеріали цивільної справи №233/6756/23 за заявою:

ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3

про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з заявою окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву обґрунтовує тим, що вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка для оформлення пенсії. Працівники Пенсійного фонду відмовили ОСОБА_1 нарахувати стаж відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1982 року, оскільки на титульному аркуші трудової книжки відсутня печатка підприємства, що ставить під сумнів належність трудової книжки заявниці. Трудовий стаж нарахували лише з 1998 року на підставі реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Заявниця не погодилася з нарахованим строком трудового стажу та звернулася зі скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на яку у відповідь отримала довідку зі скороченим трудовим стажем та рекомендацію звернутися до суду. Поставити печатку в трудовій книжці не вбачається можливим, оскільки підприємство не працює, а архів евакуйовано з міста.

Заявниця просить встановить факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1982 року.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 2 цієї статті визначає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Спір про право відсутній.

При вирішенні питання можливості відкриття провадження у справі, дістаю такого висновку:

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом заяви заявниця просить про встановлення факту її трудового стажу за період роботи з 10.08.1992 року до 01.01.1998 року відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1982 року.

Як убачається із доданої до заяви відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.05.2023 № 8169-9054/К-02/8-0500/23, у призначенні пенсії за віком відмовлено, оскільки станом на 01.05.2023 року заявниця має 19 років 11 місяців 7 днів страхового стажу та набуде право на пенсію з 02.01.2029 року.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п.2 п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правлінням Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2).

Цим Порядком, зокрема передбачено:

- документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження, паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу (п.10);

- за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (п.17);

- якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку (п.26).

Тобто, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ і не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів трудового стажу, а відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду за постановою від 04.09.2019 у справі №198/623/18 та від 10.06.2020 у справі №347/576/18.

У даному випадку убачається спір щодо відмови заявниці у призначенні пенсії за віком, попре твердження заявниці про протилежне.

Враховуючи, що спеціальним законодавством передбачено позасудовий порядок вирішення спірних питань щодо зарахування певного періоду роботи до трудового стажу, правила частини другої статті 315 ЦПК України не підлягають застосуванню.

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Тобто, у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в аналізі застосування частини шостої статті 294 ЦПК України у справі №539/4118/19 виходила з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зауважила на потребі визначати правову природу відносин, що виникли між учасниками справи, віддаючи цьому питанню першочергове значення. Питання про вирішення юрисдикційності спору з`ясовується судами на стадії відкриття провадження у справі, а якщо на стадії відкриття допущено помилку або неможливо було з`ясувати питання юрисдикції, тоді суд на будь-якій стадії розгляду справи вправі закрити провадження з підстав помилкового обрання відповідної юрисдикції. Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

Отже, оскільки зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, його належить розглянути виключно у порядку адміністративного судочинства у межах справи про оскарження рішення (дій) відповідного органу ПФ України про відмову у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з чим згідно з частиною 4 статті 315 ЦПК України у відкритті провадження у справі належить відмовити.

Враховуючи, що заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту, не виклавши вимоги з приводу оскарження дій (рішень) суб`єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ч.4 ст.315 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук