справа № 361/5924/21
провадження № 2/361/500/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський Олександр Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис вчинений 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., який зареєстрований в реєстрі № 8447, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (далі ТОВ ФК Кредит-Капітал) заборгованості за кредитним договором № 0 від 24 липня 2018 року в розмірі 56845 грн., плати за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 800 грн., а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 8447, про стягнення з нього на користь відповідача ТОВ ФК Кредит-Капітал суми заборгованості за договором № 0 від 24 липня 2018 року за період з 15 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року в розмірі 56845 грн. 35 коп. та витрат за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 800 грн.

Позивач вважає, що цей виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості є необґрунтованою та безпідставною, її розмір ним не визнається та є спірним, нотаріус не перевірив безспірність суми заборгованості, оскільки заборгованість за вказаним кредитним договором № 0 від 24 липня 2018 року у нього відсутня, жодної письмової вимоги (повідомлення) від кредитора він не отримував, тому був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості оспорити пред`явлені до нього вимоги. Також зазначав, що вказаний виконавчий напис ґрунтується на кредитному договорі № 0 від 24 липня 2018 року, укладеному між ним та Акціонерним товариством Укрсиббанк (далі АТ Укрсиббанк), цей кредитний договір нотаріально не посвідчений, що суперечить Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, яким передбачено, що стягнення заборгованості у безспірному порядку нотаріусами може здійснюються лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідача ТОВ ФК Кредит-Капітал у судове засідання не з`явилося, представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов, у якому, посилаючись на те, що нотаріусу для вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису було надано необхідний перелік документів відповідно до вимог законодавства, тому зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості вважається безспірною. Позивачу ОСОБА_1 направлялася претензія про погашення ним кредитної заборгованості, яка позивачем проігнорована. Також зазначала, що заявлені ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. є безпідставними і необґрунтованими. Просила суд у задоволенні позову та стягненні судових витрат відмовити.

Треті особи у справі приватний нотаріус Баршацький І.В. та приватний виконавець Валявський О.А., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення на позов до суду вони не подавали та витребувані документи суду не надали.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8447, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал заборгованості за кредитним договором № 0, укладеним 24 липня 2018 року між АТ Укрсиббанк і ОСОБА_1 .

Зі змісту цього виконавчого напису вбачається, що приватним нотаріусом пропонується стягнути з ОСОБА_1 , який є боржником за договором № 0, укладеним 24 липня 2018 року із АТ Укрсиббанк, правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором факторингу № 153 від 15 жовтня 2019 року є ТОВ ФК Кредит-Капітал, заборгованість за цим кредитним договором за період з 15 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року в розмірі 56845 грн. 35 коп. та плату за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 800 грн.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса від 26 серпня 2020 року за № 8447 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням вимог чинного законодавства.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законом України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року № 3425-XII (далі Закон № 3425-XII), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок № 296/5), Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік № 1172).

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону № 3425-XII нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 цього ж Закону виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

У ч. 1 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно із ч. 2 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі ж самі правила та умови вчинення нотаріусами України виконавчих написів (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку№ 296/5).

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису про стягнення суми заборгованості нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому, даний Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені у Законі № 3425-XII та Порядку № 296/5.

26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову за № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зазначеною постановою до вказаного Переліку внесені зміни, після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, Перелік доповнено новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, згідно із яким для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Внесеними до Переліку змінами нотаріусам надано право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій формі, тобто які не були посвідченні нотаріально.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року за № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін та вона набрала законної сили.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 постанови № 7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Оспорюваний позивачем ОСОБА_1 виконавчий напис № 8447 про стягнення з нього на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал заборгованості приватним нотаріусом Баршацьким І.В. був вчинений 26 серпня 2020 року тобто тоді коли уже діяла редакція Переліку № 1172, яка передбачала вчинення виконавчого напису нотаріусом лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Згідно із вимогами підпункту 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у цивільній справі № 137/1666/16-ц виклала правовий висновок і роз`яснила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ч. 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком № 1172 є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, та може оспорювати у судовому порядку вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчого напису нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач ТОВ ФК Кредит-Капітал, заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_1 , своїм правом на спростування цих заявлених вимог не скористалося, докази на спростування доводів позовних вимог, зокрема, нотаріально посвідчений кредитний договір № 0, укладений 24 липня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ Укрсиббанк, що став підставою для вчинення нотаріусом виконавчого напису, суду не надало.

Відповідач ТОВ ФК Кредит-Капітал належних і допустимих доказів на обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Баршацькому І.В. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача ОСОБА_1 за договором № 0, укладеним 24 липня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ Укрсиббанк, враховуючи, що позивач категорично заперечує суму заборгованості, суду не надано, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави вважати, що зазначена у виконавчому написі нотаріуса сума заборгованості позивача ОСОБА_1 перед відповідачем ТОВ ФК Кредит-Капітал є безспірною.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виконавчий напис, вчинений 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Баршацьком І.В. за реєстровим № 8447, про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Кредит-Капітал суми заборгованості за договором № 0 від 24 липня 2018 року в розмірі 56845 грн. 35 коп. та плати за вчинення нотаріусом цього виконавчого напису в розмірі 800 грн. не відповідає вимогам закону, тому цей виконавчий напис нотаріуса суд визнає таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл заявлених позивачем ОСОБА_1 судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, крім судового збору, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених судових витрат, позивач ОСОБА_1 подав до суду договір про надання правової допомоги № 10/6, укладений 05 червня 2021 року між ним і адвокатом Мельником А.Р., за умовами якого вони погодили, що за правову допомогу ОСОБА_1 сплачує адвокату винагороду в розмірі 5000 грн., акт приймання-передачі наданих послуг від 30 червня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 10/6, відповідно до якого адвокатом надані позивачу такі послуги: консультація, підготовка проектів листів про надання інформації до приватного виконавця Валявського О.А., підготовка проекту позовної заяви та заяви про забезпечення позову, квитанцію про перерахунок позивачем на рахунок адвоката грошових коштів у розмірі 5000 грн., що є належними і допустимими доказами на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а її розмір є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову у даній справі, тому суд вважає, що з відповідача ТОВ ФК Кредит-Капітал на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн.

Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову (908 грн.) та заяви про забезпечення позову (454 грн.) судовий збір у загальному розмірі 1362 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 49, 76, 77, 79, 81, 89, 133, 134, 141, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 26 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за № 8447, про стягнення із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал, , заборгованості за договором № 0від 24 липня 2018 року у розмірі 56845 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 35 коп. та витрат за вчинення нотаріусом виконавчого напису в розмірі 800 (вісімсот) грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. та судовий збір у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.