Справа № 229/7290/23
Провадження № 2-з/229/30/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.,

секретаря Яковенко Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом представника позивача Берзінь Сергія Людвиговича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм О.С., щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суми заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчого напису нотаріусу, які є виконавчим документом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

18.10.2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. від 18.07.2023 прийнято до провадження виконавче провадження № 64844518 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за написом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у розмірі 25400,82 гривень.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. від 26.05.2021 у ВП № 64844518 звернуто стягнення на зарплату ОСОБА_2 , які він отримує у ТОВ «Торговий Дім Донмашгруп».

Так, починаючи з травня 2021 р. із зарплати ОСОБА_2 здійснюється стягнення за оспорюваним виконавчим написом.

Тому позивач ОСОБА_2 вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 64844518, відкритому на підставі виконавчого напису від 20.01.2021 за р. № 8079, який оскаржується.

Позивач зазначає, що в даному випадку існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується в судовому порядку. Застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вирішення спору по суті не призведе до обмеження права відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача в частині безпідставного стягнення грошових коштів позивача.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

У статті 11 ЦПК України надано визначення пропорційності у цивільному судочинстві, згідно до якого суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, з наведених у клопотанні про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Дослідив матеріали справи суд встанови наступні обставини .

Відповідно до ч.1ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 року) встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання подальшого рішення суду, суд вважає можливим вказану вимогу позивача задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом представника позивача Берзінь Сергія Людвиговича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20.01.2021 року № 8079, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованості, яка виникла за договором позики № 168484 від 08.05.2018, у розмірі 25400,82 гривень, у виконавчому провадженні № 64844518, яке знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В.

Виконання ухвали про забезпечення позову доручити приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В .

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Хомченко

Суддя Л.І.Хомченко

15 листопада 2023 р. м. Дружківка, Донецької області