Справа № 758/2033/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Будзан Л.Д.,за участю секретаря судового засідання Соколовської А.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на його пред`явлення (справа №758/2033/16-ц) , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.11.2023 заяву ОСОБА_1 задоволено, видано дублікат виконавчих листів на виконання рішення від 05.09.2017 у цивільній справі №758/2033/16-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 27 931,20 грн., судові витрати у 1157,52 грн., поновлено ОСОБА_1 строк на пред`явлення до виконання виконавчих листів.

13.11.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору, понесені ним за подання заяви про видачу дублікату виконавчого листа, мотивуючи тим, що вимоги задоволено, а тому, на його користь підлягає стягненню судовий збір у сумі 80,00 грн.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу.

Тобто, варто розрізняти судове рішення, яке включає і рішення, ухвалу, постанову та судовий наказ та рішення суду, яким є виключно рішення.

З наведених норм процесуального права вбачається, що ухвалення додаткового рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, можливе лише у разі розгляду справи в порядку позовного провадження та постановлення судом рішення по суті позовних вимог.

Крім того, слід зазначати, що положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Тобто, обов`язок щодо сплати судового збору виникає винятково у стягувача чи державного виконавця, які звертаються з заявою про видачу дубліката виконавчого документа.

Порядок розподілу судових витрат визначений статями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні, разом із тим, розгляд даної заяви регламентований Перехідними положеннями та Розділом VI цивільно-процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи заявника щодо стягнення понесених судових витрат за подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства стягнення судових витрат у провадженні, що пов`язане з виконанням судових рішень у цивільних справах не регламентовано положеннями розділу II ЦПК України та не відноситься до тієї категорії судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, передбаченої ст. 141 ЦПК України, що підлягає стягненню зі сторони у разі задоволення позову.

Виходячи з системного аналізу наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, у зв`язку із чим, в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 160-161, 168, 260-261, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку на його пред`явлення (справа №758/2033/16-ц) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Леся БУДЗАН