Справа № 932/8978/23
Провадження № 2-зз/932/32/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в звязку з ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в зв`язку з ДТП. В обгрунтування заяви заявник посилається на те, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2002 року у даній справі був забезпечений позов та накладено арешт на належне йому майно та заборонено будь-яке відчуження до вирішення спору по справі. Про ухвалу про забезпечення позову та арешт майна він дізнався випадково, коли звернувся до ЦНАП у травні 2023 року стосовно реєстрації онуки до квартири, яка є його власністю. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2003 року було ухвалено про відшкодування матеріальної та моральної шкоди лише з ОСОБА_3 та одночасно визнано, що він ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі та не повинен нести відповідальність за завдану шкоду в ДТП. З огляду на вказане він вважає, що мета застосування арешту досягнута, тому втручання у здійснення права власності не відповідає потребам забезпечення позову, який був розглянутий та претензій майнового характеру не існує, тому відпала потреба у подальшому застосуванні обмеження права власності на все майно у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної заяви.

В судове засідання учасники справи не з`явились, відповідно до змісту ст. 158 ЦПК України судове засідання по розгляду заяви проводиться у відсутності учасників справи та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 2-463/03 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в зв`язку з ДТП.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2002 року у даній справі був забезпечений позов та накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно та заборонено будь-яке відчуження до вирішення спору по справі.

Як зазначено в заяві, про ухвалу про забезпечення позову та арешт майна ОСОБА_1 дізнався випадково, коли звернувся до ЦНАП у травні 2023 року стосовно реєстрації онуки до квартири АДРЕСА_1 , яка є його власністю.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.05.2023 року вбачається, що відносно квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , застосовано вид обтяження: арешт нерухомого майна, за реєстраційним номером: 3539521, зареєстровано: 01.08.2006 11:21:39 за № 3539521 реєстратором: Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н, 18.07.2002, Державна виконавча служба у Бабушкінському районі.

Вбачається, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.07.2002, винесеною державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , в т.ч. автомобіль ГАЗ-2402, держномер НОМЕР_1 . Підставою зазначено: на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2002 року.

На звернення ОСОБА_1 з заявою від 11.05.2023 року Першим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) листом від 15.05.2023 року за № 46305 було повідомлено про те, що на майно ОСОБА_1 накладено арешт на підставі ухвали від 2002 року, виданої Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська; зазначено, що виконавче провадження знищено відповідно до п.2 Розділу ХІ наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Додатково повідомлено, що виконавче провадження перебувало на виконанні в паперовому варіанті та до запровадження Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та Автоматизованої системи виконавчих проваджень у зв`язку з чим надати будь-які документи за виконавчим провадженням, на підставі якого накладено вищезазначений арешт не має можливості.

Вбачається, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2003 року, ухваленим у даній цивільній справі, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 13439,54 грн., судові витрати по справі - держмито в сумі 134,39 грн., на відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн., в іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Як зазначено у даному рішенні суду, відповідача ОСОБА_1 належить звільнити від відповідальності по відшкодуванню шкоди, заподіяної позивачу в ДТП.

Листом від 31.05.2023 року на запит представника ОСОБА_1 адвоката Авдєєвої Н.М. Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська було повідомлено про те, що згідно архівних даних суду в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, вказаний позов надійшов до суду у 2002 році. На даний час матеріали цивільної справи знищені за закінченням строку зберігання, в архіві суду зберігається лише остаточне рішення по справі.

Зважаючи на викладене, позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2023 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі з роз`ясненням права позивача на звернення до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, застосованих у цивільній справі у якій ОСОБА_1 був співвідповідачем. В зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали про забезпечення позову) забезпечення позову допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно до п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Відповідно до ч. З цієї статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1, 4, 5 ст. 158 ЦПК України, в редакції на час розгляду клопотання, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Частиною 7 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частин 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Виходячи зі змісту вищенаведених вимог законодавства, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв`язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Крім того, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З огляду на наведені положення законодавства, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

За таких наведених обставин, виходячи з положень ст. 158 ЦПК України, зважаючи на те, що дана цивільна справа розглянута по суті і рішенням, ухваленим судом у даній справі, встановлено відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди на користь позивача, з урахуванням того, що відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказані заходи забезпечення позову були застосовані судом на час розгляду даної справи, тому підлягає задоволенню заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду про забезпечення позову у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 158, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в зв`язку з ДТП, - задовольнити.

Заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в зв`язку з ДТП, застосовані за ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у вигляді накладення арешту на все майно ОСОБА_1 , в тому числі квартири АДРЕСА_1 , скасувати.

Зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в тому числі квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.07.2002, винесеної державним виконавцем Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Кудрявцева