ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8237/23 Справа № 214/2427/23 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа - Саксаганський відділ в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні,в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській областіна рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року, ухваленого суддею Малаховською І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У квітні 2023 року представник заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявник зазначила, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданого 13 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селі Вільне П`ятихатського району Дніпропетровської області, Україна. Матір`ю ОСОБА_1 зазначена - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані відомості про батьків також міститься у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 , номер витягу: 2, дата формування 23.03.2023 р. 12:42:06, реєстраційний №:9439851. Згодом мати заявника змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

12 жовтня 1998 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу по справі №2-1188 за позовом прокурора Саксаганського району м.Кривого Рогу в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 , 1983 року народження, ОСОБА_8 , 1985 року народження, ОСОБА_1 , 1986 року народження, ОСОБА_9 , 1993 року народження, ОСОБА_10 , 1994 року народження, до ОСОБА_11 і ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, батьків заявника було позбавлено батьківських прав. Рішення суду набрало законної сили 23.10.1998 року. У зазначеному рішенні було встановлено, що станом на 1996 рік ОСОБА_11 і ОСОБА_4 проживали разом з неповнолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . З ними проживали: їх спільні діти ОСОБА_7 , 1983 року народження, ОСОБА_8 , 1985 року народження, ОСОБА_1 , 1986 року народження, ОСОБА_9 , 1993 року народження, ОСОБА_10 , 1994 року народження. Діти на той час не були прописані.

Відповідно до довідки №265 від 21.11.2022 р. Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 дійсно з 06.04.1986 року по 25.10.1995 року був зареєстрований та проживав в с.Вільне П`ятихатського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 вибув разом з матір`ю ОСОБА_11 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Відповідно до довідки №2 від 20.02.2023 року, виданої Вільнівським ЗДО «Сонечко» Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно відвідував цілодобовий дитячий садочок «Сонечко» в с.Вільне Кам`янського (П`ятихатського) району Дніпропетровської області в період з 1987 по 1993 рік.

Згідно Довідки №17 від 05 грудня 2022 року, виданою Саксаганським ліцеєм Саксанської сільської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , дійсно навчався у Вільнівській середній школі П`ятихатського району Дніпропетровської області (Наказ №5 від 28.09.1993 р.) та закінчив 3 класи даного закладу.

Актом від 20.02.2023 року, складеним комісією з мешканців с. Вільне Кам`янського району Дніпропетровської області, завіреного старостою Соврівського Старостинського округу Кам`янського району Дніпропетровської області, підтверджується, що в будинку АДРЕСА_2 фактично проживав заявник - ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_11 та братом ОСОБА_7 , з 13 листопада 1991 року по 01 травня 1995 року.

Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП №13801 Частина «б» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував в період з 02.08.2006 року по 13.07.2011 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП №35684 Частина «б» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував в період з 03.08.2011 року по 28.05.2016 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП №04342 Частина «б» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував в період з 06.07.2017 року по 12.12.2018 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_3 .

З метою отримання паспорту громадянина України, заявником 14.01.2023 року було надано до Саксаганського відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області звернення №7/1229-23 від 14.01.23 щодо документування його паспортом громадянина України.

Однак, 04.02.2023 року від заінтересованої особи було отримано відповідь, в якій зазначено, що згідно з наявних обліків, відсутня інформація про реєстрацію місця проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 відповідно до вимог п.1, п.2 статті 3 Закону України «Про громадянство», тому для прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року в неповнолітньому віці.

На даний час заявник не має паспорту громадянина України і не отримував взагалі, оскільки у нього виникли проблеми щодо працевлаштування, створення родини, отримання інших документів, представник заявника просить суд заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року задоволено заява представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Саксаганський відділ у місті Кривому Розі Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 постійно проживав на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Саксаганського відділу в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення суду, ухваленого при неповно з`ясованих обставинах, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що до заяви ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року, тому не вбачається належність ОСОБА_1 до громадянства України, відповідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України».

Заінтересована особа не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявник належними та допустимими доказами підтвердив факт свого проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року. Вказує, що надані заявником довідки є вторинними документами.

Окрім того, скаржник зазначає, що всі довідки на прізвище ОСОБА_1 не відповідають дійсності, так як згідно рішення суду заявник до 15.02.2010 року мав прізвище ОСОБА_5 .

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Саксаганського відділу в м.Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, представник заявника ОСОБА_1 адвокат Погорілецька А.Г. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказує, що суд першої інстанції на підставі наданих представником заявника доказів дійшов вірного висновку, що заявник ОСОБА_1 на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року дійсно постійно проживав на території України в с.Вільне, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, а тому у суду були наявні підстави для задоволення заяви в порядку, передбаченому нормами ст.ст.315-319 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Кононову Ю.О., яка у повному обсязі підтримала вимоги і доводи апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про встановлення факту його постійного проживання на Україні станом на 13 листопада 1991 року, думку представника заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які, кожен окремо заперечували проти задоволення апеляційної скарги з викладених у відзиві підстав, просили рішення суду залишити без змін, перевіривши рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, П`ятихатський район, село Вільне. Його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження ОСОБА_12 народився, ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, П`ятихатський район, село Вільне.15.02.2010 року прізвище заявника змінено з ОСОБА_12 на ОСОБА_1 (а.с. 9-11)

Відповідно до рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 12 жовтня 1998 року по справі №2-1188 за позовом прокурора Саксаганського району м.Кривого Рогу в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 , 1983 року народження, ОСОБА_8 , 1985 року народження, ОСОБА_1 , 1986 року народження, ОСОБА_9 , 1993 року народження, ОСОБА_10 , 1994 року народження, ОСОБА_11 і ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно їх дітей. Та вирішено питання про стягнення аліментів ( а.с. 12-13).

Згідно довідки №265 від 21.11.2022 р. Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 дійсно з 06.04.1986 року по 25.10.1995 року був зареєстрований та проживав в с. Вільне П`ятихатського району Дніпропетровської області, 25 жовтня 1995 року вибув разом з матір`ю ОСОБА_11 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області ( а.с. 14).

Відповідно до довідки №2 від 20.02.2023 року, виданої Вільнівським ЗДО «Сонечко» Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно відвідував цілодобовий дитячий садочок «Сонечко» в с. Вільне Кам`янського (П`ятихатського) району Дніпропетровської області в період з 1987 по 1993 рік ( а.с. 15).

Згідно Довідки №17 від 05 грудня 2022 року, виданої Саксанським ліцеєм Саксанської сільської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , дійсно навчався у Вільнівській середній школі П`ятихатського району Дніпропетровської області (Наказ №5 від 28.09.1993 р.) та закінчив 3 класи даного закладу ( а.с. 16)

Відповідно до акту від 20.02.2023 року, складеного комісією з мешканців с. Вільне Кам`янського району Дніпропетровської області, завіреного старостою Соврівського старостинського округу Кам`янського району Дніпропетровської області, в будинку АДРЕСА_2 фактично проживав ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_11 та братом ОСОБА_7 , з 13 листопада 1991 року по 01 травня 1995 року ( а.с. 17).

Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП №13801 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував в період з 02.08.2006 року по 13.07.2011 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 ( а.с. 18)

Згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2006 року ОСОБА_1 засуджено до семи років позбавлення волі ( а.с. 19-22).

Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП №35684 Частина «б» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував в період з 03.08.2011 року по 28.05.2016 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . ( а.с. 23).

Згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2012 року ОСОБА_1 засуджено до 7 років 3 місяців позбавлення волі ( а.с.24-25).

Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП № 04342 Частина «б» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував в період з 06.07.2017 року по 12.12.2018 року в Державній кримінально-виконавчій установі. У довідці зазначено прямування ОСОБА_1 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_3 . ( а.с. 27).

Згідно вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2017 року ОСОБА_1 засуджено до 1 року 7 місяців ( а.с. 28).

Відповідно до відповіді начальника Саксаганського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 04.02.2023 року згідно з наявних обліків, відсутня інформація про реєстрацію місця проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991 відповідно до вимог п.1, п.2 статті 3 Закону України «Про громадянство», тому для прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року в неповнолітньому віці ( а.с. 29).

Судовим розглядом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в Україні, в Дніпропетровській області у П`ятихатському районі в селі Вільне, що підтверджено свідоцтвом про народження заявника ( а.с. 7).

З метою отримання паспорту громадянина України, заявник 14.01.2023 року звернувся до Саксаганського відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, однак, йому було надано роз`яснення, де зазначено, що для прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України заявнику необхідно надати рішення суду про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року в неповнолітньому віці, після чого буде видано паспорт громадянина України (а.с.29).

Матеріалами справи встановлено, що факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 13 листопада 1991 підтверджується: довідкою №265 від 21.11.2022р., виданої Саксаганською сільською радою Кам`янського району Дніпропетровської області, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно з 06.04.1986 року по 25.10.1995 року був зареєстрований та проживав в с.Вільне П`ятихатського району Дніпропетровської області, 25 жовтня 1995 року вибув разом з матір`ю ОСОБА_11 в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області; довідкою №2 від 20.02.2023 року, виданою Вільнівським ЗДО «Сонечко» Саксаганської сільської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно відвідував цілодобовий дитячий садочок «Сонечко» в с.Вільне Кам`янського (П`ятихатського) району Дніпропетровської області в період з 1987 по 1993 рік; довідкою №17 від 05 грудня 2022 року, виданою Саксанським ліцеєм Саксанської сільської ради Дніпропетровської області, відповідно до якої ОСОБА_1 , дійсно навчався у Вільнівській середній школі П`ятихатського району Дніпропетровської області (Наказ №5 від 28.09.1993 р.) та закінчив 3 класи даного закладу та актом від 20.02.2023 року, складеним комісією з мешканців с.Вільне Кам`янського району Дніпропетровської області, завіреного старостою Соврівського старостинського округу Кам`янського району Дніпропетровської області, відповідно до якої в будинку АДРЕСА_2 фактично проживав заявник - ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_11 та братом ОСОБА_7 , з 13 листопада 1991 року по 01 травня 1995 року.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 в періоди з 02.08.2006 р. по 13.07.2011 р., з 03.08.2011 р. по 28.05.2016 р. та з 06.07.2017 р. по 12.12.2018 року відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби на підставі вироків ухвалених Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2006 р, 01.03.2012 р та 19.05.2017 року, відповідно.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, виходив з того, що вказаний факт підлягає встановленню на підставі статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України», оскільки заявник народжений та проживав на території України, що підтверджено сукупністю наданих заявником доказів. Щодо вимоги заявника про зазначення його проживання в Україні в неповнолітньому віці, суд дійшов висновку, що зазначення віку заявника не впливає на суть факту та може бути встановлено не судовим рішенням, а математичним підрахунком віку особи при пред`явленні свідоцтва про народження заявника.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції і не погоджується з доводами скаржника викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року №1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від його підстав встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Підстави встановлення громадянства України встановлені статтею 8 Закону України «Про громадянство України».

У постанові Верховного Суду у справі №523/14707/19 зазначено «оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що вказаний факт підлягає встановленню на підставі статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року №215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду).

Тобто, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року».

Так, виконуючи роз`яснення Саксаганського відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, які були надані ОСОБА_1 на його звернення про отримання паспорта громадянина України, де було чітко зазначено, що для прийняття документів заявнику необхідно надати ДМС саме рішення суду, яким буде встановлено факт його проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та на підтвердження своїх вимог надав пакет документів, які перелічені у рішенні суду та дійсно підтверджують факт народження ОСОБА_1 у квітні 1986 року на території України та у подальшому факт його проживання станом, як на серпень так і на листопад 1991 року.

Отже, суд першої інстанції, встановивши факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 13 листопада 1991 року, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд першої інстанції, зробив обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення заяви.

Доводи скаржника про те, що всі довідки на прізвище ОСОБА_1 не відповідають дійсності, так як згідно рішення суду заявник до 15.02.2010 року мав прізвище ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » заявнику було змінено 09 червня 1986 року, що підтверджено записом у Повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № витягу 2 від 23 березня 2023 року, де зазначено, що актовий запис про встановлення батьківська ОСОБА_4 №5 від 09.06.1986, складений виконавчим комітетом Саврівської сільської ради П`ятихатьського району Дніпропетровської області та підписаний батьком ОСОБА_4 (а.с.9 зворот).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року було задоволено клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та відстрочено сплату судового збору в розмірі 805,20 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення суду до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

17 жовтня 2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подано клопотання про долучення доказів, а саме платіжної інструкції №35953 від 16 жовтня 2023 року про сплату судового збору у визначеному ухвалою суду розмірі, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для стягнення відстроченого судового збору за рішенням апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний такст судового рішення складено 22 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді