П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 562/1136/23

Провадження № 22-ц/4815/1185/23

Головуючий у Здолбунівському районному суді

Рівненської області: суддя Мичка І.М.

Заочне рішення суду першої інстанції ухвалено

повним текстом 24 травня 2023 року в м. Здолбунів

Рівненського району Рівненської області

(фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось).

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія";

представники учасників справи:

позивача адвокат Мокрицька Леся Ярославівна;

відповідача адвокат Андросюк Ігор Сергійович;

за участі: учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2023 року в суд звернулась ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі ТОВ " Західна агровиробнича компанія") про розірвання договорів оренди земельних ділянок. Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначала, що є власником земельних ділянок з кадастровим номером :01:001:0114, площею 0,8354 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, та з кадастровим номером: :01:001:0122, площею 0,8418 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського, які розташовані на території колишньої Спасівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області. Згідно з договорами оренди землі №б/н від 19 вересня 2020 року, укладеними між сторонами, відповідач прийняв у позивача у строкове платне користування вказані земельні ділянки строком на 7 років зі сплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі по 4 177,26 гривень за кожну, яка сплачується до 31 січня року, наступного за звітним. Однак ТОВ "Західна агровиробнича компанія" не сплачувало орендну плату за користування земельними ділянками за 2021-2022 роки, чим порушило умови договорів оренди та положення Закону України "Про оренду землі".

З наведених підстав просила розірвати договір оренди землі № б/н від 19 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", як орендарем, щодо земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0114 площею 0,8354 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мізоцької територіальної громади Рівненського району Рівненської області, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Веснянської сільської ради Корецького району Рівненської області Музикою І.Є., номер запису про інше речове право 41084352 від 12 березня 2021 року, із внесенням відомостей щодо розірвання даного договору оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та розірвати договір оренди землі № б/н від 19 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", як орендарем, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0122 площею 0,8418 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мізоцької територіальної громади Рівненського району Рівненської області, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Веснянської сільської ради Корецького району Рівненської області Музикою І.Є., номер запису про інше речове право 41084405 від 12 березня 2021 року, із внесенням відомостей щодо розірвання даного договору оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2023 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі № б/н від 19 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", як орендарем, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0114 площею 0,8354 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мізоцької територіальної громади Рівненського району Рівненської області, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Веснянської сільської ради Корецького району Рівненської області Музикою І.Є., номер запису про інше речове право 41084352 від 12 березня 2021 року, із внесенням відомостей щодо розірвання даного договору оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Розірвано договір оренди землі № б/н від 19 вересня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", як орендарем, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0122 площею 0,8418 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мізоцької територіальної громади Рівненського району Рівненської області, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Веснянської сільської ради Корецького району Рівненської області Музикою І.Є., номер запису про інше речове право 41084405 від 12 березня 2021 року, із внесенням відомостей щодо розірвання даного договору оренди землі до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнуто з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073, 60 грн.

Роз`яснено строк і порядок набрання рішенням суду законної сили, його оскарження та перегляду.

Висновок суду обґрунтовано тим, що ТОВ "Західна агровиробнича компанія" неодноразово не виплачувалася оренда плата, а саме за 2021 та 2022 рови, тоді як сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди. Тому позивач, як власник земельної ділянки, не отримала того, на що вона розраховувала при наявності чинних угод. Отже, суд дійшов переконання, що невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке з огляду на положення ст. 526 ЦК України дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2023 року заяву представника відповідача адвоката Андросюка І.С. про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На заочне рішення суду представником відповідача подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось, що позивач не довів, а суд першої інстанції не встановив факту систематичної несплати орендної плати, а саме двох та більше разів. Стверджувалось про те, що за договорами оренди земельних ділянок орендар мав сплатити орендодавцю плату в розмірі 948,92 гривень за перший рік оренди та по 3 362,69 гривень за наступні роки щодо кожної ділянки. Тобто орендна плата за період з 2020 по 2022 роки за двома договорами мала бути сплачена в таких розмірах і в такі строки: за 2020 рік в сумі 1 897,84 гривень до 31 грудня 2021 року; за 2021 рік в сумі 6 725,38 гривень до 31 січня 2022 року; за 2022 рік в сумі 6 725,38 гривень до 31 січня 2023 року. Однак орендар сплатив орендну плату 21 грудня 2020 року в сумі 6 725,38 гривень, а 07 квітня 2023 року 13 450,76 гривень. Отже, за 2021 рік орендна плата була сплачена частково в 2020 році в сумі 4 827,54 гривень. Тому має місце не систематична несплата, а часткова недоплата орендної плати, що виключає застосування ч. 1 ст. 141 ЗК України.

З викладених міркувань просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу сторона позивача не скористалась, хоча їй про це роз`яснювалось ухвалою Рівненського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом попередньої інстанції з`ясовано, і це визнається сторонами, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0114, площею 0,8354 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, та земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0122, площею 0,8418 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до двох договорів оренди землі №б/н від 19 вересня 2020 року, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія", орендар прийняв у строкове платне користування ці земельні ділянки. Договори укладались строком на 7 років. Орендна плата повинна була вноситись орендарем у грошовій формі в сумі 4 177,26 гривень за рік оренди (п. 4.1. договору). З суми орендної плати товариством, як податковим агентом, повинні були утримуватись податки та збори, передбачені чинним законодавством України (п. 4.2. договору). Сторони узгодили, що орендна плата мала вноситися орендарем у такі строки: до 31 січня року, наступного за звітним. За перший рік оренди орендна плата розраховується та сплачується за фактичну кількість календарних днів оренди, починаючи з дня укладення договору і закінчуючи 31 груднем року, в якому укладено договір (п. 4.5. договору).

Як зазначено відповідачем, і колегією суддів відповідний графік платежів прийнятий до уваги, за 2020 рік ТОВ "Західна агровиробнича компанія" повинна було сплатити 1 897,84 гривень до 31 грудня 2021 року, за 2021 рік 6 725,38 гривень до 31 січня 2022 року, а за 2022 рік в сумі 6 725,38 гривень до 31 січня 2023 року.

Спірні відносини виникли з приводу несплати відповідачем на користь позивача орендної плати за 2021 та 2022 роки, що є порушенням умов договору та земельного законодавства і спонукає до припинення договорів оренди шляхом розірвання.

Відповідно до ст. 1 Закону "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частинами 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положенням ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18), де зазначається таке.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

Підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повно і правильно встановивши обставини справи та застосувавши при вирішенні спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розірвання оспорюваних договорів оренди земельної ділянки.

При цьому наведений заявником порядок та розмір належної справлянню орендної плати лише підтверджує правильність висновку суду попередньої.

Як встановлено, відповідач мав сплатити позивачу 1 897,84 гривень орендної плати за 2020 рік до 31 січня 2021 року, 6 725,38 гривень за 2021 рік до 31 січня 2022 року та 6 725,38 гривень за 2022 рік до 31 січня 2023 року.

Між тим, усупереч фактичному графіку сплати ОСОБА_1 отримала від ТОВ "Західна агровиробнича компанія" 6 725,38 гривень 21 грудня 2020 року, а 13 450,76 гривень після пред`явлення цього позову.

Тобто відповідач сплатив вчасно та повністю орендну плату лише за 2020 рік.

Частина зі сплачених в грудні 2020 року грошових сум, а саме 4 827,76 гривень слід віднести в погашення орендної плати за 2021 рік, однак це не може визнаватись належним виконанням умов договорів оренди земельних ділянок про сплату орендної плати за вказаний рік, оскільки до сплати підлягало 6 725,38 гривень в строк до 31 січня 2022 року.

Сплати відповідачем орендної плати в розмірі 6 725,38 гривень за 2022 рік в строк до 31 січня 2023 року не здійснено.

Отже, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" належним чином не виконало свого обов`язку зі сплати ОСОБА_1 орендної плати за 2021 та 2022 роки, тобто двічі, що є підставою для розірвання спірних договорів.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, позаяк зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, що, зокрема, суперечить усталеній позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Спонуканням для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 травня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М.Ковальчук