КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/467/23
УХВАЛА

07.11.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС», про заміну сторони по справі №2-4852/2010,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2023 року до Київського районного суду міста Одеси через засоби поштового зв`язку надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС», про заміну сторони по справі №2-4852/2010.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи за вказаною заявою, суддя дійшла до наступного.

Питання стосовно заміни сторони виконавчого провадження врегульовано ст. 442 ЦПК України.

У відповідності до вказаної статті, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Питання стосовно заміни сторони на стадії виконання судового рішення, у тому числі ухвали суду врегульоване Розділом VI статтею 442 ЦПК України, відноситься до процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Судом враховується, що у відповідності до постанови від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 (провадження № 61-10904св20) Верховний Суд зазначив, що вимога про надання доказів надіслання (надання) копії заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення.

За змістом положень частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Отже, оскільки вимоги заяви стосуються питання, яке належать до питань пов`язаних з виконанням судових рішень, вимоги ст. 183 ЦПК України розповсюджуються на зазначену заяву заявника.

Оглядаючи подану до суду заяву судом встановлено, що заявником на підтвердження скерування заінтересованим сторонам по справі копії заяви з доданими до неї документами надано копії списків згрупованих відправлень, засвідчених працівником АТ «Укрпошта», а саме:

- копію списку «Реєстр2 27-10-2023 client 2», засвідченого підписом працівника АТ «Укрпошта» та печаткою товариства 30.10.2023 року, з наданням до нього копії фіскального чеку від 30.10.2023 року о 18:14:42 на підтвердження сплати послуг за поштове відправлення;

- копію списку «30.10.2023 Заява про зам(15431275) 17», засвідченого підписом працівника АТ «Укрпошта» та печаткою товариства 30.10.2023 року, з наданням до нього копії фіскального чеку від 30.10.2023 року о 18:51:07 на підтвердження сплати послуг за поштове відправлення.

Так, досліджуючи вказані списки згрупованих відправлень судом встановлено, що останні не містять інформації про вкладення скерованої кореспонденції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, що в зазначених поштових відправленнях заявником було скеровано саме копії поданої до суду заяви.

Крім того, у відповідності до списку «Реєстр2 27-10-2023 client 2» вбачається скерування заявником поштових відправлень на ім`я заінтересованих осіб: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з зазначенням маси відправлення у розмірі 60гр., ПАТ «Дельта Банк» - 60 гр., ОСОБА_2 60 гр. та ОСОБА_1 з зазначенням маси відправлення розміром 60гр.

У відповідності до наданого списку «30.10.2023 Заява про зам(15431275) 17» вбачається скерування заявником поштових відправлень на ім`я заінтересованих осіб: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» з зазначенням маси відправлення розміром 110гр. та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» з зазначенням маси відправлення розміром 100 грн.

Відповідно до вказаного реєстру, працівником АТ «Укрпошта» зазначено, що згідно даного списку згрупованих відправлень здійснюється лише 2 (два) відправлення у 2 (два) місця.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що надана до суду копія списку згрупованого відправлення за назвою: «30.10.2023 Заява про зам(15431275) 17», засвідчена підписом працівника АТ «Укрпошта» та печаткою товариства 30.10.2023 року, сплата послуг за яким підтверджується фіскальним чеком від 30.10.2023 року о 18:51:07, підтверджує факт скерування заявником по одному поштову відправленню на кожного з адресатів: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», які за власною масою значним чином не відрізняються від маси кожного з відправлень здійсненого іншим заінтересованим особам в цій справі.

Поряд з цим, суд зазначає, що головуючому судді в цій справі Калініченко Л.В., поряд з цією справою 06.11.2023 року також у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями були розподілені інші справи за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» про заміну сторони виконавчого провадження, а саме справи за номерами: №1512/752/2012.

Вказані справи стосуються інших виконавчих проваджень, відмінних від даної справи, однак в яких також приймають участь в якості заінтересованих осіб: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС».

Як вбачається, заявником - ТОВ «ДЕБТ ФОРС» по вказаній справі, надано вищевказану копію списку згрупованих відправлень за назвою: ««30.10.2023 Заява про зам(15431275) 17», засвідченого підписом працівника АТ «Укрпошта» та печаткою товариства 30.10.2023 року, з наданням до нього копії фіскального чеку від 30.10.2023 року о 18:51:07, в якості доказів скерування копій поданих до суду заяв з додатками до неї ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС».

Враховуючи викладене, оскільки вказаний список згрупованих відправлень не містить інформації про зміст поштового відправлення, однак містить інформацію лише про одне поштове відправлення кожному з адресатів: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», які в свою чергу за масою значним чином не відрізняються від маси кожного з відправлень здійсненого іншим заінтересованим особам в цій справі, суд вважає, що зазначене не підтверджує одночасне скерування заявником копій поданих до суду заяв по усім вищевказаним справам у кожному з поштових повідомлень адресованих на: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС».

За наслідком чого, надана копію списку згрупованих відправлень за назвою: «30.10.2023 Заява про зам(15431275) 17», засвідченого підписом працівника АТ «Укрпошта» та печаткою товариства 30.10.2023 року, з наданням до нього копії фіскального чеку від 30.10.2023 року о 18:51:07, не приймається судом в якості належного, допустимого і достовірного доказу скерування поданої до суду в рамках цієї справи копії заяви про заміну сторони виконавчого провадження заінтересованим особам: ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», враховуючи, що заявником використано зазначений доказ одночасно по наявній у суду інформації у шести інших справ, відмінних за предметом.

Одночасно, судом приймається, що подана ТОВ «ДЕБТ ФОРС» до суду заява про заміну сторону виконавчого провадження в цій справі датована і підписана директором 31.10.2023 року, у той же час подані до суду два списки згрупованих відправлень підтверджують здійснення поштових відправлень заявником 30.10.2023 року, що засвідчено працівником АТ «Укрпошта», за наслідком чого наданий до суду доказ додатково не свідчить про скерування заявником заінтересованим особам саме поданої до суду копії заяви по цій справі.

Крім того, суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 289/2207/17 (провадження № 14-506цс19) зазначено: «розгляд справи за відсутності учасника, щодо якого немає відомостей про його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, є порушенням статті 6 Конвенції про права особи на справедливий судовий розгляд та статей 8, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом».

Отже, необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії заяви порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява №12964/87).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява №23805/94, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

Відповідно до абз. 1 частини 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

На підставі вищевикладеного, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС», про заміну сторони по справі №2-4852/2010, подана без додержання вимог викладених у ст.183 ЦПК України, остання підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 13, 183, 258-261, 352-354, 442 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», за участі заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМПСІС ФІНАНС», про заміну сторони по справі №2-4852/2010 - повернути заявникові без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду.

Суддя Калініченко Л. В.