Провадження № 2/127/2354/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 листопада 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дегтярьов О.М., в червні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття; стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Позов мотивований тим, позивач та відповідач з 14.07.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 25.04.2014 року було розірвано. Під час шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 11.06.2014 року у справі №140/1324/14-ц, яке набрало законної сили 23.04.2014 року, стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа № 140/1324/14-ц відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення аліментів, яке знаходиться у Немирівського ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.08.2016 року, ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 та після укладення шлюбу отримала прізвище - ОСОБА_1 . Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц, яке набрало законної сили 18.11.2016 року, змінено розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 /4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, на тверду грошову суму по 500 (п`ятсот) гривень щомісячно з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

18.11.2016 року Немирівським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі №140/2207/16-ц, який допущено до виконання, та спрямовано до Немирівського ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) - виконавче провадження №53358800. Позивач зазначає, що сума аліментів, призначена рішенням суду, є недостатньою для належного забезпечення доньки всім необхідним. Відповідач офіційно працевлаштований, а саме є військовослужбовцем Збройних Сил України, має стабільне грошове забезпечення, не має інших осіб на утриманні. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Відповідач наданим йому процесуальним законодавством правом не скористався, відзиву на позов у встановлені законом строки не подав.

02.08.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження в даній справі на підставі ч. 2 ст. 251 ЦПК України, яке мотивоване тим, що він проходить військову службу у складі ЗСУ. В підтвердження відповідачем додано до клопотання копія довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що його призвано 13.04.2023 року на військову службу під час проведення загальної мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби, а також довідку про те, що він дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 14.04.2023 року по теперішній час.

Ухвалою суду від 15.11.2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №127/19066/23відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дегтярьов О.М. в судовому засіданні просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги та змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечили.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 11.06.2014 року у справі №140/1324/14-ц стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Крім того, рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц змінено розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, на тверду грошову суму по 500 (п`ятсот) гривень щомісячно з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

18.11.2016 року Немирівським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі №140/2207/16-ц, який допущено до виконання, та спрямовано до Немирівського ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) - виконавче провадження №53358800. (а.с. 14-16).

Дитина проживає і зареєстрована з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно доводів позовної заяви розмір аліментів, визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц в сумі 5 00 гривень є недостатнім для належного забезпечення неповнолітньої доньки позивача та відповідача всім необхідним для належного утримання, навчання, виховання.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями СК України.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України в системно взаємозв`язку зі статтею 181 СК України зміна розміру аліментів може полягати і у зміні способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Правозастосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом частини 3 статті 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Звертаючись до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження у частці від доходу батька, що відповідає вимогам закону.

Стаття 182 СК України визначає чіткий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей незалежно від наявності можливості надавати таку допомогу.

Будь-яких доказів того, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, чи наявності інших обставин, що мають істотне значення, які б могли бути підставою визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суду не надано.

Сімейне право встановлює принцип рівності прав та обов`язків як батька, так і матері, передбачає здійснення батьківських прав та обов`язків відповідно до інтересів дітей.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому розмір аліментів в сумі 500 гривень, які стягуються за рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц, явно не є достатньою сумою для задоволення потреб дитини та більш ніж втричі меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відтак встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено відповідно до статті 89 ЦПК України, суд приходить висновку про те, що необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів 1/4 частка заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що узгоджується з вимогами частини 2 статті 182 СК України.

При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, інших утриманців немає, протилежних доказів суду він не надав, а тому має змогу і зобов`язаний згідно з положеннями Сімейного кодексу України надавати допомогу на утримання дитини для забезпечення її життєвих потреб.

В позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Керуючись ст. 141, 180, 181, 184, 192 СК України, ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07.11.2016 року у справі №140/2207/16-ц про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, припинити з дня набрання законної сили цим рішенням суду та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: