У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2023 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Довгань Г.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

05.09.2023 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що при постановленні заочного рішення відповідач не був присутній в судовому засіданні, оскільки не отримував судових викликів, таким чином, був позбавлений можливості подати докази, що порушило принцип змагальності сторін. Рішення суду вважає необґрунтованим оскільки позивач в обґрунтування позовних вимог не надав належних доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.09.2023 року заяву відповідача прийнято до розгляду.

В судові засідання заявник, представник позивача, не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та цивільної справи в цілому, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу даної норми вбачається, що для задоволення заяви про перегляд заочного рішення необхідні дві умови: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні по справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи - відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, в тому числі і під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду відповідачем не надані, що судом оцінюється як неналежна процесуальна поведінка відповідача, якому достеменно відомо про провадження у даній справі, однак він жодним чином не цікавиться рухом даної справи та не сприяє у надані будь-яких доказів у даній справі.

Отже, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення оскільки із поданої заяви про перегляд заочного рішення, не встановлено, що у відповідача наявні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя: Н.Г.Таран