Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3924/23
номер провадження 2-др/695/13/23

15 листопада 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря Оніщенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші заяву представника заявника адвоката Сизька Дмитра Борисовича про ухвалення додаткового рішення по судових витратах по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся представник заявниці адвокат Сизько Д.Б. із заявою про ухвалення додаткового рішення про судові витрати, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення по справі №695/3924/23, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1400.00 грн.
Вказана заява мотивована тим, що 12.10.2023 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив судовий наказ у цивільній справі № 695/3924/23, яким стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 10.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
При цьому ОСОБА_1 з метою захисту своїх прав та інтересів зверталась до адвоката Сизька Д.Б. з метою представництва її інтересів та підготовки матеріалів для подачі в суд, про що подала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.
09.10.2023 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Сизьком Д.Б. був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 317-23. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримала правову допомогу на суму 1400.00 грн., а тому вказані витрати відповідача мають бути відшкодовані відповідачем згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України.
При прийнятті вказаного судового рішення судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, проте стороною позивача було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи від 09.10.2023 року.
За таких обставин представник заявника звернувся до суду з даною заявою.
У судове засідання учасники справи не прибули.
Суд, вирішуючи питання стягнення понесених судових витрат, зазначає про таке.
Відповідно до ч.,ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.
Так, ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст.141 ЦПК України).
Судом встановлено, що 09 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Сизьком Дмитром Борисовичем був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 317-23. За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримала правову допомогу на суму 1400.00 грн.
Заявником в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу вказано, що в ході розгляду справи за умовами вказаного вище договору адвокатом надано наступну правову допомогу: підготовка заяви про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на дитину та заяви і клопотання з процесуальних питань, вартість наданих послуг 1400.00 грн.
Отже, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що заявником понесені судові витрати на надання правової допомоги.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 р. по справі №755/9215/15-ц вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим.
Дотримання вказаного критерію співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката продиктовано ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Таким чином відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином вказана сума 1400.00 грн. є належним чином підтверджена та підлягає стягненню з відповідача на користь заявника.
Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.,ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, яким заяву представника заявника задовольнити в повному обсязі.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені нею витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1400.00 (одна тисяча чотириста) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.
Суддя : Середа Л.В.