Справа № 1512/2-546/11
Провадження № 2-р/947/19/23
УХВАЛА

02.11.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Одесі, заяву приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про роз`яснення рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.11.2011 року №1512/2-546/11,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 1512/2-546/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Авальв особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2011 року позов задоволено та судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором №014/0043/74/63448 від 17.08.2006 року у розмірі 119 562, 62 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США дорівнює 7,9192 грн.) складає 946 840,30 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 77 467, 87 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 613 483, 56 грн.; заборгованість за відсотками 18 244, 55 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 144 482, 24 грн.; пеня за прострочення тілу кредиту 1 902, 07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 15 062, 87 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту 21 948, 13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 173 811, 63 грн.; стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" суму державного мита в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень.

На виконання рішення суду було Київським районним судом м. Одеси 10.04.2018 року видано дублікати виконавчих листів, які було звернуто до виконання.

Постановою Одеського апеляційного суду від 2510.2019 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строків пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволено та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа №2-546/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборгованості за Кредитним договором №014/0043/74/63448 від 17.08.2006 року у розмірі: 119562,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 946840,30 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 7467,87 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 613483,56 грн.; заборгованість за відсотками 18244,55 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 144482,24 грн.; пеня за прострочення тіла кредиту 1902,07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 15062,87 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 21948,13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 173811,63 грн., 1700,00 грн. державне мито, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року виправлено описку, допущену у дублікатах виконавчих листів, які було видано Київським районним судом м. Одеси 10.04.2018 р. по справі №1512/2-546/11, зазначивши прізвище ім`я боржника « ОСОБА_3 » замість помилково вказаного « ОСОБА_3 ».

Ухвалою суду від 21.02.23 року визнано виконавчий лист виданий Київським районним судом м.Одеси 10.04.2018 року у справі № 1512/2-546/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Авальв особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, в частині стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 29 січня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року у справі за заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитом відмовлено.

Так, на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. перебуває виконавчий лист №1512/2-546/11 виданий Київським районним судом м.Одеси 10.04.2018 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за Кредитним договором № 014/0043/74/63448 від 17.08.2006 року у розмірі 119 562, 62 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США дорівнює 7,9192 грн.) складає 946 840,30 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 77 467, 87 дол. СІЛА, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 613 483, 56 грн.; заборгованість за відсотками 18 244, 55 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 144 482, 24 грн.; пеня за прострочення тілу кредиту 1 902, 07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 15 062, 87 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту 21 948, 13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 173 811, 63 грн.

В результаті вжитих приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», було описано, арештовано, визначено ринкову вартість та передано на примусову реалізацію за допомогою системи електронних торгів арештованим майном «СЕТАМ» нерухоме майно Боржника ОСОБА_1 , а саме садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який складається в цілому з садового цегляного будинку під літ. «А-2.а», загальною площею 66,8 кв.м., «Б» - санвузол, № 1-4.1 - спорудження, за адресою: АДРЕСА_1 ; Земельна ділянка площею 0,0584 га, в тому числі по угіддям: 0,0335 га багаторічні насадження, КН: :01:001:0867, для ведення для ведення садівництва, за адресою за адресою: АДРЕСА_1 . Арештоване майно (лот № 450297) було реалізоване 27.11.2020 року Державним підприємством «СЕТАМ» за допомогою системи електронних торгів арештованим майном , лот №450297 за ціною 245 172,00 (двісті сорок п`ять тисяч сто сімдесят дві гривні нуль копійок).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ. встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 01.03.2017 року по справі № № 6-284цс17 та в Постанові Верховного суду України від 8 лютого 2017 р. у справі № 6-1905цс16.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 16 січня 2019 року по справі № 373/2054/16-ц вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Так, як вбачається з резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2018 року, судом стягнуто суму боргу у євро з зазначенням еквіваленту у національній валюті України - гривні, за таких обставин, приватному виконавцю не є зрозумілим чи підлягає стягненню сума боргу зазначена у рішенні суду, шляхом визначення в гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Окрім того, постановою НБУ №18 від 24.02.2022 «про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», було заборонено уповноваженим установам здійснення операція з валютою, зокрема купівля валюти, списання валюти з метою примусового виконання рішень судів, тощо.

Дійсне стало підставою для звернення приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. з відповідною заявою про роз`яснення рішення суду щодо того, чи підлягає примусовому стягненню сума боргу, зазначена у рішенні суду, шляхом визначення суми стягнення у гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки їх поважність не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань на адресу суду не надходило, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Заявником у заяві про роз`яснення рішення зазначено про можливість розгляду справи за його відсутністю.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи № 1512/2-546/11, суд вважає, що заява приватного виконавця про роз`яснення рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.11.2011 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України суд за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз`яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2011 року позов задоволено та судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором №014/0043/74/63448 від 17.08.2006 року у розмірі 119 562, 62 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США дорівнює 7,9192 грн.) складає 946 840,30 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 77 467, 87 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 613 483, 56 грн.; заборгованість за відсотками 18 244, 55 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 144 482, 24 грн.; пеня за прострочення тілу кредиту 1 902, 07 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 15 062, 87 грн.; пеня за прострочення відсотків по кредиту 21 948, 13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 173 811, 63 грн.; стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" суму державного мита в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 гривень.

Виконавчі листи з виконання даного рішення перебувають на виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. ВП №62187393.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Райффайзен Баррнк Аваль» має ліцензію на право здійснення банківських операцій в іноземній валюті, а також відповідні дозволи з додатками на проведення операцій з валютними цінностями.

Із матеріалів справи також вбачається, що за договором від 17.08.2006 року, укладеним між Банком та Позичальником, останньому Банком був наданий кредит в іноземній валюті. Позивач, у даній справі просив, зокрема, стягнути суму основної заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування.

Згідно з ч. 2ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2ст.192 ЦК України). Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За пунктом 3.3статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

Відповідно до частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року, валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов`язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.

Положення ч.2 ст. 533 ЦК України зазначають про необхідність виконання грошового зобов`язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов`язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»(пункт 8.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 рудня 2013 року №14).

Суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов`язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України,Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Саме таку правову позицію викладено в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення по цивільній справі».

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті. Зокрема, пунктом З зазначеної статті встановлено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 передбачено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

У постанові від 04 липня 2018 року (Справа № 761/12665/14-ц,Провадження № 14-134цс18) Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступного:

«46. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

47. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

54. У статті 53 Закону № 606-XIVзакріплено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

55. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

56. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.»

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, суд приймає до уваги висновок Верховного Суду від 04.07.2018 року в рамках справи № 761/12665/14-ц щодо того, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні, перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Враховуючи те, що в резолютивній частині рішення, судом однозначно не зазначено в якій саме валюті повинна бути стягнена заборгованість, що виникла з кредитного договору, станом на дату розрахунку, а відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для роз`яснення рішення суду, оскільки судом встановлено обставин передбачені ст. 271 ЦПК України, що зумовлюють необхідність у його роз`ясненні.

За таких обставин суд вважає, що заява приватного виконавця про роз`яснення рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.11.2011 року у справі № 1512/2-546/11 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а резолютивна частина цього процесуального документу роз`ясненню.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про роз`яснення рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.11.2011 року №1512/2-546/11- задовольнити.

Роз`яснити, що стягнення грошових коштів з відповідача за рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11.11.2011 року має відбуватися в іноземній валюті, оскільки між стягувачем і боржником існує саме валютне грошове зобов`язання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Луняченко В. О.