Справа № 638/9248/23
Провадження № 2/638/4404/23
03 листопада 2023 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харковав складі:
головуючого Аркатової К.В.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» адвоката Прохоренка Валерія Петровича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 лютого 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Глобус», назва якого 04 лютого 2022 року внаслідок відповідної державної реєстрації змінена на АТ «Комерційний банк «Глобус», та ОСОБА_1 укладений договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року, відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, будучи повідомленим про відкриття провадження у справі, не скористався правом на подання відзиву у справі у встановлений судом строк. В судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
У відповідності до положень статті 247 ЦПК України технічна фіксація судового засідання не здійснювалась.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, відповідно до ухвали суду від 06 жовтня 2023 року провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Питання про заочний розгляд справи вирішено ухвалою суду від 03 листопада 2023 року.
Дослідивши надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до наступного.
Так, за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
17 лютого 2020 року між ПАТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ КБ «Глобус» шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту.
Крім того, у Заяві-Анкеті зазначено, що відповідач, підписавши її, поміж іншим: 1) акцептував публічну пропозицію ПАТ «КБ «Глобус» на укладення цього Договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднався до умов цього Договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної відповідачем Заяви-анкети; 2) підтвердив, що ознайомлений та цілком згоден з умовами Договору, діючими картковими лімітами, Тарифами, умовами Програми кредитування, Правилами користування платіжними картками; 3) підтвердив, що погоджується з усіма пунктами цієї Заяви-анкети та вся інформація, надана ним ПАТ «КБ «Глобус» у цій Заяві-анкеті, є повною, достовірною у всіх відношеннях.
Положення пункту 1.1.19 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (надалі за текстом Договір) встановлює, що овердрафт кредит, який надається Банком Клієнту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів на Рахунку та в інших випадках, визначених цим Договором (Дозволений овердрафт та Недозволений овердрафт).
Дозволений овердрафт кредит, який надається банком клієнту в межах ліміту дозволеного овердрафту в разі перевищення суми операції Держателем ПК залишку коштів га рахунку та в інших випадах, визначених цим Договором (п.1.1.8).
Недозволений овердрафт автоматичне надання Банком кредиту Клієнту а разі виникнення заборгованості за рахунком у зв`язку з перевищенням витратного ліміту та/або Ліміту Дозволеного овердрафту та ліміт обов`язкового залишку за Рахунку, в тому числі у зв`язку з виникнення заборгованості за комісіями та іншими платежами, належними до сплати Банку(за наданими ним послуги), а також перенесення коштів на рахунок простроченої заборгованості у зв`язку з невчасною сплатою заборгованості за Дозволеним овердрафтом, процентів за Дозволеним овердрафтом та Недозволеним овердрафтом у відповідності до умов цього Договору та Тарифів Банку.(п. 1.1.18).
Пунктом 1.1.28 Договору визначено термін Пільговий період кредитування (Пільговий період) - період кредитування протягом якого, встановлюється окрема знижена процентна ставка за користування лімітом дозволеного овердрафту, розмір якої встановлюється відповідно до діючих Тарифів банку. Порядок дії пільгового періоду визначено пунктом 4.2 Договору.
Змістом положень п. 4.2.2 Договору, визначено, що пільговий період починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, або до моменту погашення заборгованості по рахунку в повному обсязі.
Проценти за користування овердрафтом нараховуються за фактичний строк користування кредитними коштами, виходячи із щоденного підсумкового залишку заборгованості на рахунку в розмірі процентної ставки, зазначеної в тарифах (п.4.2.1 Договору).
Відповідно до п. 2.5 та п. 4.3.4 Договору погашення заборгованості за Овердрафтом здійснюється за рахунок надходження коштів на Рахунок Клієнта, в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування лімітом дозволеного овердрафту; прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом (за умови настання строку виконання зобов`язання); штрафи, відповідно до тарифів Банку.
Пунктами 4.3.1 та 4.3.2 Договору визначено, що щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування, Клієнт сплачує обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та нараховані проценти за користування Дозволеним овердрафтом. В разі несплати обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений Тарифами) та/або процентів у визначений термін, наступного робочого дня несплачений обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти вважаються простроченими та переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Проценти за користування Недозволеним овердрафтом відносяться на рахунки простроченої заборгованості у день їх нарахування.
Відповідно до пункту 4.7.2 Договору Клієнт зобов`язується сплачувати обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання Договору.
Згідно пункту 4.7.5. Договору Клієнт зобов`язується достроково повністю повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом, сплатити проценти за фактичний термін користування ним, комісії та штрафні санкції (за наявності та/або якщо банк скористується своїм правом їх застосувати) у випадках, передбачених п.п. 3.1.5 та 4.4.2 Договору.
04 лютого 2022 року внаслідок відповідної державної реєстрації назва ПАТ «Комерційний банк «Глобус» змінена на АТ ««Комерційний банк «Глобус».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Умови договорів приєднання розробляються самим банком, і такі умови повинні бути зрозумілими усім споживачам та доведеними до їх відома, а тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, з якими позивач ознайомлений, а не інші, позаяк споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомився.
У відповідності до вимог ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У заяві-анкеті без № від 17 квітня 2018 року на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карткиПАТ «Комерційний банк «Глобус», підписаній особисто відповідачем ОСОБА_1 викладено інформацію про тип кредиту, його ліміт, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідач був ознайомлений з умовами кредитування.
Підписавши Заяву-анкету, яка є складовою частиною кредитного договору, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Правочин, укладений між позивачем та відповідачем, відповідно до ст. 204 ЦК України є правомірним та укладений у письмовій формі, отже сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитного договору.
При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростував розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заявлених до стягнення у порядку ст. 137 ЦПК України витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Так, Відповідно до ст. 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються договором про надання правової допомоги.
19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Зі змісту договору за № 051222, укладеного 05 грудня 2022 року між адвокатом Прохоренком В.П. та АТ «КБ «Глобус», адвокат Прохоренко В.П. взяв на себе зобов`язання надавати АТ «КБ «Глобус» правову допомогу з питань, що ставляться Клієнтом, а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати послуги на умовах та в строки, що передбачені умовами цього договору.
Крім того, згідно відповідної платіжної інструкції кредитового переказу коштів за № 2454 від 28 липня 2023 року позивачем сплачено адвокату Прохоренко В.П. вищевказану обумовлену у акті прийому-передачі послуг суму його гонорару.
У п. 1 ч. 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, законодавець не передбачив можливості для відмови судом у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, яка фактично надана, а тому суд за правилами, визначеними ч. 4-6 ст.137, ч.ч. 3, 4 ст.141 ЦПК України, у такому разі повинен з`ясувати питання про наявність чи відсутність підстав для зменшення таких витрат.
При цьому, у ч. 5 та ч 6 ст. 137ЦПК України закріплені імперативні приписи, згідно яких суд за клопотанням іншої сторони може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
З огляду на вказане вище, а також зважаючи на те, що клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем не заявлялося, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. та необхідність задоволення позову в цій частині.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ «Комерційний банк «Глобус» стягує судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Керуючись ст.ст.12, 19, 81, 133, 137,141, 259, 264, 265, 274-279ЦПК України, суд
Позовні вимоги представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» адвоката Прохоренка Валерія Петровича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (ЄДРПОУ: 35591059) витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (ЄДРПОУ: 35591059) судовий збір, сплачений позивачем, у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст заочного рішення складено та проголошено 03 листопада 2023 року.

Головуючий