КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 755/2711/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/6962/2023Головуючий у суді першої інстанції - Катющенко В.П. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Поліщук Н.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія СЕВЕКО», суб`єкт оціночної діяльності - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії та рішення ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М., заінтересовані особи: ТОВ «Компанія СЕВЕКО», суб`єкт оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2 , в якій просила:

-визнати неправомірною та скасувати постанову ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.02.2022 винесену у зведеному виконавчому провадженні № 63379420;

-визнати неправомірними дії ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме: право вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017, яким стягнуто з ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 вартості частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн., три проценти річних - 665 705,74 грн., інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн. витрати зі сплати судового збору -3 205,00 грн., витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн;

-визнати неправомірною (недійсною) прийняту ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозовим О.М., як замовником та виконану суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , як виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 63379420, оцінку вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме: права вимоги грошових коштів у розмірі 11 699 966,94 грн. за судовим рішенням № 604/166/14 від 31.01.2017 у розмірі 10 993,00 грн.;

-визнати неправомірними дії ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 щодо передачі на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт ДП «Сетам» майна боржника ОСОБА_1 , а саме: права вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 видане Дніпровським районним судом м. Києва від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017 яким стягнуто з боржника на користь стягувача вартість частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн., три проценти річних - 665 705,74 грн., інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн. витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн., витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн.;

-зобов`язати ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. невідкладно повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна за лотом № 510125, а саме: права вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 видане Дніпровським районним судом м. Києва від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017 яким стягнуто з боржника на користь стягувана вартості частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн., три проценти річних - 665 705,74 грн., інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн. витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн., витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн.;

-судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М.

Свою скаргу обґрунтовувала тим, що на виконанні у ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. перебуває зведене виконавче провадження № 63379420 з примусового виконання 2-х виконавчих листів судів цивільної юрисдикції з боржника - ОСОБА_1 на користь одного стягувача - ТОВ «Компанія СЕВЕКО».

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2022 по справі № 214/9128/14-ц заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення задоволено та відстрочено виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 у цивільній справі № 214/9128/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія СЕВЕКО» 2 379 000,00 грн. до набрання законної сили рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2021 по справі № 756/2131/20.

У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_1 звернулась до ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. із заявою про зупинення виконавчих дій від 24.01.2022, яка була отримана останнім. Відтак, з наступного робочого дня з моменту отримання вказаної заяви про зупинення виконавчих дій з оригіналом ухвали суду про відстрочення виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 у цивільній справі № 214/9128/14-ц, тобто з 28.01.2022 приватний виконавець не мав права вчиняти будь-яких виконавчих дій за виконавчим листом № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та був зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій за вказаними виконавчим документом.

У зв`язку з обов`язком приватного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим листом №214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, починаючи з 28.01.2022 приватний виконавець міг вчиняти виконавчі дії, в тому числі щодо оцінки майна боржника лише в рамках примусового виконання виконавчого листа № 755/14404/18 від 04.03.2020, виданого Дніпровським районним судом м. Києва (виконавче провадження № 63379134), а не у рамках зведеного виконавчого провадження № 63379420, за яким виконуються одночасно виконавчі листи Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та Дніпровського районного суду м. Києва.

В порушення вимог ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем лише 01.02.2022 винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57398327, відповідно до якої зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Цього ж дня, 01.02.2022, ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , у зведеному виконавчому провадженні № 63379420.

Одним з документів, які виконуються виконавцем у зведеному виконавчому провадженні є виконавчий лист № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за яким приватний виконавець був зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій не пізніше 28.01.2022. В постанові приватного виконавця від 01.02.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні вказано, що вона винесена при примусовому виконанні виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та Дніпровського районного суду м. Києва. Таким чином, приватним виконавцем було вчинено протиправну виконавчу дію - призначення суб`єкта оціночної діяльності за виконавчим документом - виконавчим листом № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порушення вимог ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Наведені обставини є підставою для визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.02.2022 винесену у зведеному виконавчому провадженні № 63379420. Копія вказаної постанови скаржнику не надсилалась, про її існування скаржниці стало відомо 14.02.2022 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в АСВП. Відповідно до вказаної постанови від 01.02.2022 приватний виконавець постановив: суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ОСОБА_2 , надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості описаного й арештованого нерухомого майна та рухомого майна, з метою подальшої його реалізації, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: квартира однокімнатна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею - 42,5 кв.м., житловою площею -23,4 кв.м., квартира розташована на 3-му поверсі 4-х поверхового будинку та складається з: 1-а- кімната , - 23.4 кв.м., кухня - 5,6 кв.м., вбиральня - 4,5 кв.м., коридор - 4,6 кв.м., вбудована шафа - 3.5 кв.м. Квартира обладнана балконом - 0,9 кв.м.; право вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017, яким стягнуто з ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 вартість частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн., три проценти річних - 665 705,74 грн., інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн. витрати зі сплати судового збору -3 205,00 гри., витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн.

За результатами ознайомлення 14.02.2022 в Автоматизованій системі виконавчого провадження з матеріалами виконавчого провадження № 63379134 (яке є частиною ЗВП № 63379420) скаржнику стало відомо, що приватним виконавцем завантажено скановані копії наступних документів: висновок про вартість майна від 10.02.2022, виконаний суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого вартість права вимоги грошових коштів в розмірі 11 699 966,94 грн. за судовим рішенням № 604/166/14 від 31.01.2017 визначена у розмірі 10 993,00 грн., тобто більш ніж у 1000 разів дешевше від його реальної вартості.

Також, скаржниця категорично не погоджувалась з визначеною оцінювачем вартістю вказаного права вимоги, оскільки вона є істотно заниженою, зокрема, внаслідок неподання оцінювачу повного обсягу документів на підставі яких повинна здійснюватися відповідна оцінка та порушеннями чинного законодавства, допущеними під час проведення оцінки. Вказаний висновок є невід`ємною частиною Звіту № 1002.1/22 від 10.02.2022 про оцінку вартості майна, однак вказаний звіт приватним виконавцем в АСВП не завантажений, його копія їй не направлялась. ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. на прохання надати матеріали виконавчого провадження для ознайомлення, чи надати звіт про оцінку відмовив, та рекомендував оскаржувати його постанови на підставі завантажених у АСВП документів. Тобто, на думку ОСОБА_1 , ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозов О.М. своїми діями створював перешкоди в реалізації права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та оскарженні результатів вказаної оцінки.

Крім зазначеного, вказувала на те, що 14.02.2022 в систему електронних торгів було внесено інформацію про реалізацію права вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 видане Дніпровським районним судом м. Києва від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017, яким стягнуто з боржника на користь стягувача вартість частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн., три проценти річних - 665 705,74 грн., інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн. витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн., витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн, за лотом № 510125, зі стартовою ціною 10 993,00 грн. та призначені на 09.03.2022, отже, приватним виконавцем вчинені дії щодо передачі вказаних майнових прав на примусову реалізацію.

Із зазначеним порядком реалізації скаржниця також не погоджується посилаючись на ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення, зокрема, на інше майно (майнові права), інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Так, 12.12.2011 ОСОБА_1 подала нотаріально посвідчену заяву про вихід зі складу учасників ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО», в якій вказувала на необхідність сплатити вартість частини майна у статутному капіталі. Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» від 12.12.2011 ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників товариства та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів товариства та з урахуванням вимог статті 54 Закону України «Про господарські товариства», передбачені законом виплати вартості частини майна у статутному капіталі у сумі 5 495 600,00 грн, мали бути проведені ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» в строк до 12.12.2012, проте проведені не були.

Обставини невиконання цього грошового зобов`язання у вказаний строк встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14, яким стягнуто з ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 5 495 600,00 грн вартості частини майна, 665 705,74 грн трьох процентів річних, 5 511 485,00 грн інфляційних втрат, 3 205,00 грн витрат зі сплати судового збору, 23 971,20 грн витрат на оплату судової експертизи, та 17.02.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ.

З урахуванням наведеного, ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозову О.М. було відомо про наявність вказаного рішення суду, однак виконавцем не здійснені дії у порядку ст. 440 ЦПК України та не звернуто стягнення на такий вид майна боржника, зокрема на грошові кошти в сумі 11 699 966,94 грн, які належать ТОВ «Торговий дім Севеко», яке має заборгованість перед ОСОБА_1 .

В той же час, приватним виконавцем проведено оцінку та виставлено на примусову реалізацію не право грошової вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Торговий дім Севеко» щодо сплати грошових коштів за цивільно-правовим (господарським) зобов`язанням, яке у зв`язку з виходом зі складу учасників ТОВ «Торговий дім Севеко», а право вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14, отже, фактично приватним виконавцем виставлено на примусову реалізацію неіснуючий в природі об`єкт, що вводить в оману потенційних його покупців та відповідно негативно вплине на результати електронних торгів.

Таким чином, дії приватного виконавця щодо оцінки та передачі на примусову реалізацію прав ОСОБА_1 як стягувача за судовим рішенням замість передачі майнових прав ОСОБА_1 за цивільно-правовим (господарським) зобов`язанням є протиправними, оскільки права стягувача за судовим рішенням не можуть бути передані третім особам, а заміна стягувача за судовим рішенням можлива лише у разі наявності правонаступництва у матеріальних правовідносинах, що стало підставою для звернення до суду із даною скаргою (т. 1 а.с. 1-14).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.02.2023 скаргу ОСОБА_1 , на дії та рішення ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М., заінтересовані особи: ТОВ «Компанія СЕВЕКО», суб`єкт оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано неправомірною постанову ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.02.2022 винесену у зведеному виконавчому провадженні № 63379420.

Визнано неправомірною прийняту ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 оцінку вартості майна боржника ОСОБА_1 від 21.12.2021.

Визнано неправомірними дії ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , за результатами проведеної суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінки вартості майна боржника від 21.12.2021.

Визнано неправомірними дії ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозова О.М. щодо передачі на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт ДП «Сетам» майна боржника ОСОБА_1 , а саме: права вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 виданим Дніпровським районним судом м. Києва від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017, яким стягнуто з боржника на користь стягувача вартість частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн, три проценти річних - 665 705,74 грн, інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн, витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн. В іншій частині скарги відмовлено (т. 4 а.с. 121-128).

В апеляційній скарзі, ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозов О.М., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення. яким у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заборгованість перед боржником ОСОБА_1 є саме дебіторською, тобто кошти, які належать боржникові від інших осіб. Тому на них стягнення звертається у порядку встановленому ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК «Звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам», а не як майнові права, права вимоги грошових коштів.

Судом не досліджено питання, які неодноразово виникали між сторонами щодо зарахування зустрічних однорідних вимог.

Також, судом помилково враховано, що виконавець здійснив продаж права грошової вимоги на суму 11 699 966,94 грн, оскільки, а ні в описі, а ні в постанові про призначення СОД, а ні в лоті СЕТАМ про це не йде мова. На думку приватного виконавця, на торги було виставлено «Право вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 видане Господарським судом Дніпропетровської області від 31.01.2017», та зазначено, що відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Тому, твердження суду, що найменування майна «право вимоги грошових коштів за судовим рішенням» зумовлює настання несприятливих наслідків для сторін, є безпідставними. Оскільки необхідно виходити саме із умов такого договору. Предмет договору повинен відображати певний обсяг прав, які переходять новому кредитору (зміст права вимоги), а також умов оплати за такі права.

При цьому, дійсно, судові рішення не можна оцінити і тим більше продавати. На думку приватного виконавця, мова іде не про зменшення зобов`язань боржника визначених судовим рішенням шляхом їх оцінки, а про встановлення початкової вартості немайнового права ОСОБА_1 , права грошової вимоги (яке виникло на підставі рішення) за якою це право вимоги (обсяг прав кредитора) буде передано на торги, яке в майбутньому отримає новий кредитор.

У даному випадку, суд першої інстанції формально застосував елементи судового контролю, при цьому, не була досягнута мета такого контролю, оскільки механізму відновлення порушених прав не відбувся, натомість не виконуються завдання судочинства, оскільки суд не вирішує питання таким чином, щоб досягти виконання судового рішення (а.с. 138-154, 161-169).

28.03.2023 ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що подана апеляційна скарга приватного виконавця є незаконною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду даної справи, суд, на підставі детального аналізу наявних письмових доказів дійшов обґрунтованих висновків про неправомірність дій приватного виконавця. Подана приватним виконавцем апеляційна скарга зводиться до намагання скасування законної ухвали суду першої інстанції та виправдання очевидних порушень, допущених приватним виконавцем під час оцінки майна та його передачі на примусову реалізацію майна, за наявності судових рішень, які набули законної сили, є обов`язковими до виконаних і в яких суди чітко визначили, яке саме майно боржника підлягає примусовій реалізації у першу чергу (т. 4 а.с. 183-186зв.).

В судовому засіданні ПВ ВО Дніпропетровської області Сивокозов О.М. та його представник ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 по справі № 214/9128/14-ц задоволено позов ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, стягнуто з відповідача на користь ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» грошові кошти в загальній сумі 2 379 000,00 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн. (а.с. 17-20).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2015 скасоване заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2015 по справі № 214/9128/14-ц в позові відмовлено (а.с. 24-28).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2016 рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2015 скасоване, заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2015 залишене в силі (а.с. 29-32).

Постановою Верховного Суду України від 29.11.2017 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2016 (а.с. 37-40).

Отже, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 по справі № 214/9128/14-ц за позовом ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів набрало законної сили 05.10.2016.

Зазначеним рішенням були встановлені обставини безпідставного отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів у розмірі 2 379 000,00 грн від ТОВ «Торговий дім Севеко» в розумінні ст. 1212 ЦК України.

08.11.2016 між ТОВ «Компанія СЕВЕКО», як новим кредитором, та ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО», як первісним кредитором, укладено Договір № 0811-16 про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредитору, і стає кредитором за зобов`язанням з безпідставного набуття, збереження майна між Первісним кредитором і ОСОБА_1 (боржником) щодо сплати нею грошових коштів в загальній сумі 2 382 654,00 грн., в т.ч. грошові кошти, які набула ОСОБА_1 за рахунок Первісного кредитора без достатньої правової підстави в сумі 2 379 000,00 грн., а також понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн. (а.с. 45)

Згідно пункту 2 вказаного договору, за цим Договором Новий кредитор набув право вимагати від Боржника ОСОБА_1 належного виконання наступних обов`язків: сплати грошових коштів, які набула ОСОБА_1 за рахунок Первісного кредитора без достатньої правової підстави в сумі 2 379 000,00 грн, а також понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн, стягнутих з ОСОБА_1 заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2015 у цивільній справі за позовом ТОВ «Торговий Дім СЕВЕКО» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів на користь ТОВ «Торговий Дім СЕВЕКО».

22.02.2017 між ТОВ «Компанія СЕВЕКО» та ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО», укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 0811-16 від 08.11.2016, відповідно якої внесено зміни до пункту 1 та абзаців 1, 2 пункту 2 Договору про відступлення права вимоги № 0811-16 від 08.11.2016, за якими доповнено право нового кредитора подальшого нарахування та вимоги від боржника ОСОБА_1 3 % річних та інфляційних втрат внаслідок набуття грошових коштів ОСОБА_4 без достатньої правової підстави в сумі 2 379 000,00 грн, а також понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 3 654,00 грн, стягнутих з ОСОБА_1 заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2015.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 у справі № 904/166/14 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 5 495 600,00 грн вартості частини майна, 665 705,74 грн - три проценти річних, 5 511 485,00 грн інфляційних втрат, 3 205,00 грн витрат зі сплати судового збору, 23 971,20 грн витрат на оплату судової експертизи, видано наказ. В решті позовних вимог відмовлено.

Спірні правовідносини, які були предметом розгляду господарського спору у справі № 904/166/14 виникли у зв`язку із поданою 12.12.2011 ОСОБА_1 нотаріально посвідченою заявою про свій вихід зі складу учасників товариства, в якій вказувала на необхідність сплатити їй вартість частини майна у статутному капітал. Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» від 12.12.2011 ОСОБА_1 виключено зі складу учасників товариства та проведено державну реєстрацію змін до установчих документів товариства. В зв`язку з тим, що ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» не здійснив виплату вартості частки у статутному капіталі товариства, ОСОБА_1 вимагала стягнення відповідної суми в судовому порядку.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» та ТОВ «Компанія СЕВЕКО» із зустрічною вимогою до первинного кредитора проти вимог нового кредитора. ОСОБА_1 вимагала від відповідачів вважати зобов`язання за Договором у вигляді грошових коштів в сумі 2 349 000,00 грн та понесених судових витрат в сумі 3 654,00 грн, зарахованим, та відповідно припиненим на підставі ст. 603 ЦК України. Крім того, ОСОБА_1 повідомляла про те, що її вимога в сумі 5 495 600,00 грн до «Торговий дім СЕВЕКО» виникла з 12.12.2012, тобто до моменту одержання нею повідомлення про заміну кредитору у зобов`язанні, в той час, вимога від 11.11.2016 № 026 виникла з 04.07.2014, тобто пізніше за вимогу ОСОБА_1 .

У жовтні 2018 ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про визнання виконавчого документу № 2/214/1180/15 від 07.11.2016 таким, що не підлягає виконанню повністю, враховуючи її бажання зарахувати зустрічні однорідні вимоги з ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО».

Ухвалою від 14.01.2019, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.06.2019 у справі № 214/9128/14-ц, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовив у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню зазначивши, що між стягувачем та боржником не досягнуто домовленості щодо зарахування зустрічних вимог, що виключає припинення зобов`язання зарахуванням у сенсі положень ст. 601 ЦК України, а ОСОБА_1 не надано доказів згоди стягувача на припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог. Тому, саме по собі надіслання на адресу ТОВ «Компанія СЕВЕКО» заяви про зарахування зустрічних вимог за відсутності доказів її отримання не дає підстав вважати, що юридичний факт зарахування зустрічних вимог настав.

Також, 27.09.2018 Господарський суд Запорізької області постановив ухвалу, якою відкрив провадження у справі № 908/1730/18 про банкрутство ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО».

Постановою Господарського суду Запорізької області від 09.10.2018 у справі № 908/1730/18, суд визнав боржника банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру у справі.

У межах справи про банкрутство ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО», ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 9 317 312,94 грн, що розрахована як різниця між сумою грошового зобов`язання відповідача 1 визначеною в рішенні суду - 11 699 366,94 грн та сумою, яка зарахована позивачем, мотивованою обставинами взаємозаліку грошових вимог між нею та первинним кредитором ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО», новим кредитором ТОВ «Компанія СЕВЕКО», вважаючи, що сума 2 382 654,00 грн є зарахованою згідно зустрічної вимоги від 09.02.2018.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.11.2018 суд визнав кредиторські вимоги ОСОБА_1 в розмірі 9 317 312,94 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2021 було скасовано ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.09.2018 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО»; провадження у справі про банкрутство ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» припинено.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2019 у справі № 754/14404/18 позов ТОВ «Компанія СЕВЕКО» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія СЕВЕКО» інфляційне нарахування боргу розмірі 2 035 064,65 грн, три відсотки річних у розмірі 293 692,44 грн та судовий збір у розмірі 34 931,36 грн, а всього суму 2 363 688,45 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2019 у справі за позовом ТОВ «Компанія СЕВЕКО» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Севеко» три відсотки річних в розмірі 142 349,00 грн, інфляційні втрати - 636 503,87 грн, судовий збір - 11 683,03 грн.

04.03.2020 Дніпровським районним судом м. Києва з метою виконання вказаних судових рішень по справі № 754/14404/18, було видано виконавчий лист № 755/14404/18.

21.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. (далі за текстом - приватний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63379134 по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/14404/18.

21.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження № 57398327 (відкрите 09.10.2018 з примусового виконання виконавчого листа № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 та користь ТОВ «Компанія СЕВЕКО» грошових коштів в загальній сумі 2 379 000,00 грн та судових витрат в сумі 3 654,00 грн), та № 63379134 у зведене виконавче провадження № 63379420.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2022 по справі № 214/9128/14-ц заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення задоволено. Відстрочено виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2015 у цивільній справі № 214/9128/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія СЕВЕКО» 2 379 000,00 грн до набрання законної сили рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2021 по справі № 756/2131/20.

У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчих дій від 24.01.2022, яку він отримав 27.01.2022, що підтверджується трекінгом поштового відправлення № 490 на офіційному веб-сайті Укрпошти.

01.02.2022 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 57398327, відповідно до якої зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В цей же день, 01.02.2022 приватним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , у зведеному виконавчому провадженні № 63379420. Одним з документів, які виконуються виконавцем у зведеному виконавчому провадженні є виконавчий лист № 214/9128/14-ц від 07.11.2016, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за яким приватний виконавець був зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій не пізніше 28.01.2022.

У постанові приватного виконавця від 01.02.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні вказано, що вона винесена при примусовому виконанні виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та Дніпровського районного суду м. Києва.

За наслідками проведення експертизи, експертом було зроблено висновок, згідно якого оцінка вартості майна складає 10 993,00 грн.

14.02.2022 в Систему електронних торгів було внесено інформацію про реалізацію права вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 видане Дніпровським районним судом м. Києва від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017 яким стягнуто з боржника на користь стягувача вартості частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн, три проценти річних - 665 705,74 грн, інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн, витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн, витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн, за лотом № 510125, зі стартовою ціною 10 993,00 грн

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження»; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом частин 1 - 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, у тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги.

Згідно ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до ст.ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Отже, виконавець у своїй діяльності не позбавлений можливості залучати для участі у виконавчому провадженні інших осіб, що мають необхідні знання та кваліфікацію для вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження, а у межах даного - для визначення вартості майна, утім розмір боргових зобов`язань ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 , був встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14, відтак оцінці останні не підлягають, оскільки грошовий еквівалент таких зобов`язань був визначений судом, як і такі боргові зобов`язання не можуть йменуватися «правом вимоги грошових коштів за судовим рішенням», що свідчить про неправомірність винесення приватним виконавцем Сивокозовим О.М. постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_2 від 01.02.2022 та неправомірність визначення вартості майна боржника, за результатами проведеної суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінки вартості майна боржника, оскільки такі виконавчі дії суперечать нормам чинного законодавства.

Тому, приватний виконавець, накладаючи арешт на належне ОСОБА_1 майно, помилково визначив правову природу належного їй майна у вигляді боргових зобов`язань ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 , розмір яких встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14, йменуючи їх «право вимоги грошових коштів за судовим рішенням», що породило його подальші неправомірні дії у межах зведеного виконавчого провадження № 63379420.

У розумінні положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у розрізі спірних правовідносин, зобов`язання ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14 не є правом вимоги грошових коштів за судовим рішенням, а є борговими зобов`язаннями ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 , розмір яких встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14, відтак таке майно піддаватися оцінці не може.

Таким чином, невірне трактування приватним виконавцем положень щодо визначення правової природи належного ОСОБА_1 майна, на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14, продукувало подальші неправомірні дії приватного виконавця, що полягали у визначенні вартості майна боржника, за результатами проведеної суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінки вартості майна боржника від 21.12.2021 та передачі такого майна на реалізацію.

В подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2022 по справі № 755/21213/21:

- визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. у зведеному виконавчому провадженні № 63379420, яка полягає у невжитті приватним виконавцем вичерпних заходів щодо звернення стягнення на майнові права боржника у вигляді права вимоги грошових коштів від ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» та на квартиру боржника за адресою: АДРЕСА_1 , запропоновані ОСОБА_1 для першочергового звернення стягнення;

- визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 21.12.2021 винесену у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 та зобов`язано приватного виконавця скасувати зазначену постанову.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.07.2022 ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2022 залишено без змін.

Всупереч вказаній ухвалі суду, приватний виконавець звернув стягнення не на майнові права боржника у вигляді права вимоги грошових коштів від ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО», як вказав суд, а на право вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 від 31.01.2017, яке набрало законної сили 17.02.2017, яким стягнуто з ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 вартість частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн, три проценти річних - 665 705,74 грн, інфляційні витрати - 5 511 485,00 грн, витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн, витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн.

Нормами чинного законодавства не передбачено можливості уступки права стягувача (заміни стягувача) за рішенням суду, яке набуло законної сили, шляхом примусової реалізації в рамках виконавчого провадження відповідних майнових та нерозривно пов`язаних з ними процесуальних прав стягувача (позивача) за особливим різновидом договору купівлі-продажу, в тому числі права вимоги грошових коштів, зокрема, судових витрат зі сплати судового збору та витрат на оплату судової експертизи, стягнутих на користь позивача (стягувача) за відповідним судовим рішенням.

Станом на час повідомлення боржником у грудні 2021 року приватного виконавця про необхідність звернення стягнення на майнові права та винесення Дніпровським районної судом м. Києва ухвали від 20.01.2022 по спразі № 755/21213/21, ще не існувало постанови Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 908/1730/18 (908/3089/20), якою договір про відступлення права вимоги № 0811-16 від 08.11.2016 та Додаткову угоду № 1 від 22.02.2017 до Договору про відступлення права вимоги № 0811-16 визнано недійсними.

Відповідно не існувало судових рішень, якими припинені зобов`язання ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 в сумі 2 382 654,00 грн, у зв`язку з вчиненням нею 09.02.2018 одностороннього правочину зарахування зустрічних однорідних вимог.

Підставою для відмови став висновок суду про те, що між стягувачем та боржником не досягнуто домовленості щодо зарахування зустрічних вимог, що виключає припинення зобов`язання зарахуванням.

Тому, ОСОБА_1 діяла добросовісно, коли повідомила у грудні 2021 року приватного виконавця про наявність у неї права грошової вимоги до ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» у сумі 11 699 966,90 грн, оскільки на той час суди ще не визнали факт припинення 09.02.2018 грошового зобов`язання ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 в сумі 2 382 654,00 грн.

Лише після винесення постанови Верховного Суду 26.05.2022 по справі № 908/1730/18 (908/3089/20), ОСОБА_1 змогла довести в судах факт припинення 09.02.2018 зустрічних однорідних вимог в сумі 2 382 654,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/166/14 від 15.11.2022, визнано наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2017 у справі № 904/166/14 про стягнення з ТОВ «Торговий дім СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 5 495 600,00 грн. вартості частини майна, 665 705,70 грн трьох процентів річних, 5 511 485,00 грн інфляційних втрат, 3 205,00 грн витрат зі сплати судового збору, 23 971,20 грн витрат на оплату судової експертизи, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення грошових коштів у сумі 2 382 654,00 грн. Ухвала набирала законної сили.

Враховуючи факт вчинення позивачем одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, обов`язок відповідача щодо сплати на користь позивача суми коштів в розмірі 2 382 654,00 грн, є припиненим.

Таким чином, право вимоги грошових коштів за судовим рішенням № 904/166/14 виданим Господарським судом Дніпропетровської області від 31.01.2017 яким стягнуто з ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 вартості частини майна у розмірі 5 495 600,00 грн, три проценти річних - 665 705,74 грн, інфляційні витрати -5 511 485,00 грн, витрати зі сплати судового збору - 3 205,00 грн, витрати на оплату судової експертизи - 23 971,20 грн, на загальну суму 11 699 966,94 грн, яке було оцінене суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , як виконавцем у зведеному виконавчому провадженні № 63379420, відповідно до оцінки вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме; права вимоги грошових коштів в розмірі 11 699 966,94 грн за судовим рішенням № 604/166/14 від 31.01.2017 у розмірі 10 993,00 грн, на підставі якої визначена стартова ціна реалізації, припинило своє існування, тобто предмет договору купівлі-продажу відсутній, у зв`язку з чим його примусова реалізації є неможливою.

Тобто, фактично виставлено на примусову реалізацію неіснуючий в природі об`єкт, що вводить в оману потенційних його покупців та відповідно негативно вплине на результати електронних торгів.

Оскільки, набуття переможцем електронних торів майна боржника, а саме права вимоги грошових коштів у особи, яка має заборгованість перед боржником у цивільно-правовому (господарському) грошовому зобов`язанні є особливим видом договору купівлі-продажу, в результаті укладення якого відбувається заміна кредитора у цьому грошовому цивільно-правовому (господарському) зобов`язанні (аналогічно як і у випадку укладення договору про відступлення права вимоги).

В той час як, нормами чинного законодавства не передбачено можливості уступки права стягувача (заміни стягувача) за рішенням суду, яке набуло законної сили, шляхом примусової реалізації в рамках виконавчого провадження відповідних майнових та нерозривно пов`язаних з ними процесуальних прав стягувача (позивача) за особливим різновидом договору купівлі-продажу, в тому числі права вимоги грошових коштів, зокрема судових витрат зі сплати судового збору та витрат на оплату судової експертизи, стягнутих на користь позивача (стягувача) за відповідним судовим рішенням.

Таким чином, дії приватного виконавця щодо оцінки та передачі на примусову реалізацію прав ОСОБА_1 як стягувача за судовим рішенням замість передачі майнових прав ОСОБА_1 за цивільно-правовим (господарським) зобов`язанням є протиправними, оскільки права стягувача за судовим рішенням не можуть бути передані третім особам. Заміна стягувача за судовим рішенням можлива лише у разі наявності правонаступництва у матеріальних правовідносинах.

Також, слід звернути увагу на те, що постановою Верховного Суду від 26.05.2022 по справі № 908/1730/18 (908/3089/20) було встановлено, що укладення ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» у період наявності спору про стягнення з нього вартості частки у статутному капіталі товариства договору із юридичною особою ТОВ «Компанія СЕВЕКО», в якій керівником є та ж сама особа, що і у ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО», про безоплатне відчуження права вимоги до ОСОБА_1 штучно створило неможливість зарахування зустрічних однорідних вимог для ОСОБА_1 .

У цей же день, 26.05.2022 ОСОБА_1 направлено заяву ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» про зарахування зустрічних однорідних вимог, яка за своїм змістом містила вимогу вважати повністю припиненим її грошове зобов`язання перед ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» щодо сплати грошових коштів у розмірі 2 379 000,00 грн та судових витрат у сумі 3 654,00 грн, які стягнуті на підставі заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.01.2015 у справі № 214/9128/14-ц у рахунок часткового зарахування грошового зобов`язання ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» перед ОСОБА_1 щодо сплати грошових коштів у розмірі 45 495 600,00 грн як вартості частини майна, які стягнуті на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 у справі № 904/166/14, в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання.

В подальшому, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 31.07.2023 було встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази визнання недійсним правочину - заяви ОСОБА_1 від 26.05.2022 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а відповідно припинення зобов`язання шляхом заліку зустрічних однорідних вимог є таким, що відбулося в силу вищенаведених обставин справи та правових підстав для припинення зобов`язання зарахуванням.

Зазначені обставини стали підставою для визнання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2017 у справі № 904/166/14 про стягнення з ТОВ «Торговий дім «СЕВЕКО» на користь ОСОБА_1 5 495 600,00 грн вартості частини майна, 665 705,74 грн трьох процентів річних, 5 511 485,00 грн інфляційних втрат, 3 205,00 грн витрат зі сплати судового збору, 23 971,20 грн витрат на оплату судової експертизи, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення грошових коштів у сумі 2 382 654,00 грн.

Посилання апелянта на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21), від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21 (провадження № 12-45гс22) не є релевантним, оскільки обставини, встановлені у зазначених справах відрізняються від обставин встановлених у даній справі.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про залишення заяви без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Н.В. Поліщук