Справа № 203/4183/19
Провадження № 2/0203/22/2023
УХВАЛА

01 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, поновлення строку збереження права користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, поновлення строку збереження права користування житлом.

Чергове судове засідання було призначене судом на 01.12.2023 року, в яке учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про відмову від позову, в якій послався на положення ст. ст. 49, 255 ЦПК України та просив суд прийняти відмову від позову та закрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, поновлення строку збереження права користування житлом.

Відповідач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, з огляду на те, що від позивача надійшла письмова заява про відмову від позову.

Третя особа причини неявки суду не повідомив, проте у судовому засіданні 07.11.2023 року пояснив, що не бажає брати участь у судових засіданнях в цивільній справі за позовом його батька ОСОБА_1 , з огляду на його неактуальність, бо він фактично проживає у Білорусі.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув заяву позивача про відмову від позову за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із заявою позивача про відмову від позову, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд зазначає, що позивач скористався наданим йому законом правом на відмову від позову, тому його заява підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та прийняти відмову позивача від позову, провадження в цивільній справі закрити.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №650/24182 (далі Порядок №787), повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подаються до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Отже, суд, вирішуючи в ухвалі про закриття провадження у справі питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, доходить висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого ним судового збору у розмірі 384,20 грн.

Суд додатково зазначає, що документ на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до Державного бюджету України, а саме оригінал квитанції зі сплати судового збору №0.0..1 від 19.12.2019 року на суму 768,40 грн міститься в матеріалах цивільної справи №203/4183/19. При цьому Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області є органом, який має здійснити повернення 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору з Державного бюджету України у розмірі 384,20 грн.

Керуючись статтями 13, 49, 142, 255, 256, 260, 261, 263, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, поновлення строку збереження права користування житлом задовольнити повністю.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, поновлення строку збереження права користування житлом.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, поновлення строку збереження права користування житлом закрити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (адреса місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1; ) повернути позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) (оригінал квитанції зі сплати судового збору №0.0..1 від 19.12.2019 року на суму 768,40 грн міститься в матеріалах цивільної справи №203/4183/19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва