Провадження № 22-ц/801/2060/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Голота Л. О.
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),
суддів Рибчинського В. П., Медвецького С. К.,
за участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,
вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Дрогобицький хлібокомбінат», Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою смертю малолітньої особи,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року, ухвалене у складі судді Борисюк І. Е. в приміщенні суду в м. Вінниця, -
Рішенням Вінницького міського суду від 08.08.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «СК «Інго» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника 78000 грн. і моральну шкоду в сумі 78000 грн. Стягнуто з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 200000 грн і на користь ОСОБА_2 в сумі 20000 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року в частині відмови у стягненні з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 47336 гривень, стягнення з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 моральної шкоди та стягнення з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» судових витрат скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю малолітньої особи задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 400000 (чотириста тисяч) гривень моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_2 200000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю малолітньої особи відмовлено. В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року у даній справі залишено без змін. Поновлено (в залишеній без змін частині) дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року.

У постанові апеляційного суду зазначено, що питання про судові витрати буде вирішено колегією суддів додатковим рішенням відповідно до статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя, четверта статті 270 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 05.03.2020 року у справі № 756/5330/17, від 10.11.2021 року у справі № 755/1139/18, від 02.12.2021 року у справі № 645/396/20, від 19.05.2022 року у справі № 824/152/21, від 19.10.2022 року у справі № 201/5579/20 зроблено правовий висновок про те, що виклик сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення є правом суду, а не обов`язком.

Оскільки під час розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат не проводиться встановлення обставин справи і фактів, виклик учасників справи для надання пояснень не є необхідним, тому колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи з викликом сторін.

Стаття 270 ЦПК України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у рішенні.

За структурою і змістом додаткове рішення повинно відповідати вимогам, які ставляться до основного рішення, недолік якого воно усуває.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Тлумачення положень статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.

Головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом унаслідок неналежного виконання вимог частини першої статті 264 ЦПК України.

Згідно з частиною дванадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів б), в)пункту четвертої частини1статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: резолютивної частини із зазначенням : нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалюючи додаткове рішення суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 133, частини першої, другої статті 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280цс18).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Звертаючись у суд з позовом ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн.

Позивачами надано суду наступні докази понесення витрат на правничу допомогу : квитанцію до прибуткового касового ордера № б/н від 16.09.2022 року про оплату ОСОБА_1 на підставі договору про правничу допомогу від 16.09.2022 року 6000 грн /т. 1 а. с. 23/, договір про надання правничої допомоги від 16.09.2022 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Никитюком О. І. про надання правничої допомоги у справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої смертю особи, що була завдана в результаті ДТП /т. 1 а. с. 24/, ордер серії № 1049233 від 17.10.2022 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 16.09.2022 року /т. 1 а. с. 32/, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 479 /т. 1 а. с. 33/.

Відповідно до пункту 6 розділу «Обов`язки довірителів» договору про надання правничої допомоги від 16.09.2022 року сторони домовились, що за надання правничої допомоги здійснюється оплата в фіксованому розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень 6 (шість тисяч) після підписання даного договору, інші 6 (шість тисяч) після ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Аналіз умов договору про надання правничої допомоги від 16.09.2022 року, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Никитюком О. І., у цій справі свідчить про існування домовленості про фіксований розмір оплати правової допомоги в суді першої інстанції незалежно від кількості часу (годин), який адвокат витратить на надання професійної правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивачів до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в апеляційному порядку не оскаржується, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу на користь позивачів відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, так як в позові до нього судом відмовлено.

Також в апеляційному порядку не оскаржувалося рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Інго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції в частині вирішення питання розподілу судових витрат щодо ОСОБА_3 та АТ СК «Інго» в апеляційному порядку не перевірялося судом апеляційної інстанції, оскільки рішення суду першої інстанції оскаржувалося позивачами в частині вимог до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю малолітньої особи.

В апеляційній скарзі позивачі просили змінити рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Надаючи правову оцінку цим вимогам апеляційної скарги суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року в частині відмови у стягненні з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 47336 гривень, стягнення з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 моральної шкоди та стягнення з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» судових витрат скасовано й ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю малолітньої особи задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_1 400000 (чотириста тисяч) гривень моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь ОСОБА_2 200000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди. В решті позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю малолітньої особи відмовлено. В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.08.2023 року у даній справі залишено без змін.

Позивачами понесено витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 12000 грн, при цьому позовні вимоги майнового характеру заявлено до трьох відповідачів ( ОСОБА_3 , ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат», АТ «Страхова компанія «Інго»), тому розподіл витрат на правничу допомогу позивачів слід здійснити пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що узгоджується з нормами пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, відтак з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» слід стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в сумі 1944 грн (ціна позову 2469336, задоволено ОСОБА_1 позовні вимоги до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на суму 400 000 (розрахунок 400000 х 100 : 2469336 = 16,20 %) (12000 х 16,20 % = 1944 грн); та на користь ОСОБА_2 в сумі 991,20 грн (ціна позову 2469336, задоволено ОСОБА_2 позовні вимоги до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на суму 200000 (розрахунок 200000 х 100 : 2422000 = 8,26 %) (12000 х 8,26 %= 991,20 грн).

Аргументи позивачів про те, що ЦПК України не передбачено можливість зменшувати витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені доводи не ґрунтуються на нормах пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, які є загальними та поширюються на розподіл всіх судових витрат, в тому числі на правничу допомогу.

Щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Позивачі при поданні позовної заяви та апеляційної скарги звільнені від сплати судового збору на підставі пункту 2, 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися у суд з позовом у 2022 році. За вимогу майнового характеру підлягала сплаті сума судового збору 12405 грн (максимальний розмір ставки за вимогу майнового характеру, тому за подання позовної заяви з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 3034,26 грн (задоволено ОСОБА_1 позовні вимоги до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на суму 400 000 (розрахунок 400000 х 100 : 2469336 (ціна позову) = 16,20 %) (12405х 16,20 % = 2009,61 грн); (задоволено ОСОБА_2 позовні вимоги до ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на суму 200000 (розрахунок 200000 х 100 : 2422000 (ціна позову) = 8,26 %) (12405 х 8,26 % = 1024,65 грн).

Також з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеній частині вимог в сумі 4551,39 грн (задоволена частина скарги ОСОБА_1 /18607,50 х 16,20 % = 3014,41 грн/; задоволена частина скарги ОСОБА_2 /18607,50 х 8,26 %= 1536,98 грн/).

Всього з ПАТ «Дрогобицький хлібокомбінат» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 7585,65 грн.

Зважаючи на те, що необхідною передумовою правильного розуміння рішення суду сторонами є необхідність рішенню бути зрозумілим, викладеним чіткою і простою мовою, для чого потрібно логічно структурувати його і викласти в чіткому стилі з викладенням обґрунтованих підстав його прийняття із наданням відповідей на аргументи сторін та доречні доводи, колегія суддів вважає, що скільки мотивувальна частина постанови Вінницького апеляційного суду від 15.11.2023 року та її резолютивна частина не містить обґрунтованих доводів та висновків суду у частині вирішення питання про стягнення судових витрат у справі слід прийняти додатку постанову суду.

Керуючись статтями 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дрогобицький хлібокомбінат» () на користь держави судовий збір в сумі 7585 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 65 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дрогобицький хлібокомбінат» () витрати на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в сумі 1944 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) гривні, на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в сумі 991 (дев`ятсот дев`яносто одну) гривню 20 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. П. Рибчинський

С. К. Медвецький

Повний текст додаткової постанови складено 20.11.2023 року.