Справа № 182/4019/22
Номер провадження 2/184/498/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шаврова Наталія Михайлівна до Об`єднаної територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, свідоцтва про право власності на 8/17 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 45,3 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на 8/17 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , який раніше мав правовий статус колгоспного двору. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті були його батько ОСОБА_4 , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі на час своєї смерті, він та його брат ОСОБА_5 . Померла мати ОСОБА_2 з 01.01.1964 року до 14.02.1990 року була членом колгоспу ім. Б. Хмельницького Нікопольського району Дніпропетровської області, а з 14.02.1990 року по 15.05.1996 року вона була членом колгоспу «Базавлук» Нікопольського району Дніпропетровської області. Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та державна реєстрація права власності на нього було оформлено на ім`я його матері ОСОБА_2 на 8/17 його часток, а також на ім`я його діда ОСОБА_6 на 9/17 часток житлового будинку, який також був колгоспником та членом колгоспу ім. Б. Хмельницького Нікопольського району Дніпропетровської області. На ім`я кожного з них виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області було видано окремо свідоцтво про право власності на житловий будинок від 17 жовтня 1989р. на підставі рішення виконкому Нікопольської районної ради Дніпропетровської області №202 від 22.09.1989 року. Право власності кожного з них на зазначені частки житлового будинку було зареєстровано КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації 17.10.1989 року, про що КП «НМБТІ» була оформлена реєстраційна картка на кожну частину житлового будинку окремо на зворотній частині свідоцтва про право власності на житловий будинок. Разом з тим, свідоцтво на право власності кожного з них не має печатки виконкому Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, а також підпису голови виконкому. Крім того, в свідоцтві на право власності на 8/17 часток зазначеного житлового будинку, яке було видано його матері ОСОБА_3 ім`я помилково зазначено як « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 ». Членами колгоспного двора АДРЕСА_1 були: ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_6 , його батько ОСОБА_4 , його рідний брат ОСОБА_5 та він. 14 лютого 1980 року його дід ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_9 були разом зареєстровані на постійне проживання в зазначеному житловому будинку і залишалися бути зареєстрованим в ньому до смерті кожного з них. 01 березня 1952 року ОСОБА_6 зареєстрував свій шлюб з його бабою ОСОБА_9 в Шолохівській сільський раді Нікопольського району Дніпропетровської області і перебував з нею у шлюбі до дня своєї смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Згідно довідки №155 від 23.11.2021р., разом з ним в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_9 - його дружина, ОСОБА_4 - батько позивача, ОСОБА_3 - мати позивача та ОСОБА_5 брат позивача. Відповідно до вимог діючого на той час законодавства спадщина після смерті ОСОБА_6 не відкрилася, оскільки діяв Цивільний Кодекс УPCP 1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, яка була виключена на підставі Закону №37-18-12 від 16.12.1993 року, в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу. Тобто в колгоспному дворі спадщина відкривається після смерті його остатнього члена. На час смерті ОСОБА_6 в колгоспному дворі залишалися інші члени колгоспного двору. Таким чином, будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи "колгоспний двір". ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна мати ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в зазначеному житловому будинку 27 березня 1982 року і проживала в ньому по день своєї смерті. Відповідно до довідки №158 від 23.11.2021 року, разом з нею в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його рідний брат ОСОБА_5 , який був зареєстрований в зазначеної житловому будинку 26.12.1989 року і проживав в ньому по день своєї смерті. Відповідно до довідки №158 від 23.11.2021 року, разом з ним в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , він, його дружина ОСОБА_10 та його донька ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його баба ОСОБА_9 , яка була зареєстрована в зазначеному житловому будинку 14.02.1980 року і проживала в ньому по день своєї смерті. Відповідно до довідки №156 від 23.11.2021 року разом з нею в зазначеному житловому будинку були зареєстровані: його батько ОСОБА_4 , він, його дружина ОСОБА_10 та його донька ОСОБА_11 . На випадок своєї смерті ОСОБА_9 склала заповіт на його користь від 11.11.2004 року, відповідно якого вона заповіла на його ім`я своє майнове право на земельну частку (пай) у розмірі 5,45 в умовних кадастрових гектарах, що перебував в колективної власності КСП «Базавлук» с. Шолохове Нікопольського району Дніпропетровської області, оскільки іншого нерухомого майна на її ім`я зареєстровано не було. Спадщину, що залишилася після її смерті, він прийняв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , який був зареєстрований в зазначеному житловому будинку 25.03.1980 року і проживав в ньому по день своєї смерті. Згідно довідки №159 від 23.11.2021 року разом з ним в зазначеному житловому будинку були зареєстровані та проживали: він, його дружина ОСОБА_10 та його донька ОСОБА_11 . Заповіту на випадок своєї смерті батько не залишив. Відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 17.10.1989 року, що було видано на ім`я ОСОБА_6 та на ім`я ОСОБА_2 , житловий будинок АДРЕСА_1 мав правовий статус колгоспного двору і ОСОБА_4 був останнім членом колгоспного двору, після смерті якого відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами. Таким чином, вважає, що його батько ОСОБА_4 на час своєї смерті залишався останнім членом колишнього колгоспного двору, а також останнім спадкоємцем майна, що було зареєстровано на праві власності на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . ОСОБА_4 прийняв спадщину, що залишилася після смерті своєї дружини ОСОБА_2 , але не оформив своїх спадкових справ на зазначений житловий будинок з надвірними спорудами. Після смерті батька в зазначеному житловому будинку залишилися проживати він, його дружина ОСОБА_10 та його донька ОСОБА_11 . В зазначеному житловому будинку він проживає постійно зі свого народження і до сих пір, а також постійно проживав та був зареєстрований в зазначеному житловому будинку разом зі своїм батьком, він не заявляв про відмову від спадщини. 12.08.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Бойко Л.П. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_4 . Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 12.08.2022 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї підстави, що свідоцтво про право власності на ім`я його матері ОСОБА_2 видано на ім`я ОСОБА_2 , в той час коли його мати ОСОБА_3 . Таким чином, в свідоцтві про право власності невірно зазначено ім`я його матері. Також нотаріус зазначає, що з наданих документів не може встановити родинний зв`язок між власниками житлового будинку та його померлим батьком. Крім того, оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок не мають печатки Шолохівської сільської ради, що їх видала, та підпису посадової особи. У зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Позивач та його представник адвокат Шаврова Н.М. в судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , зареєстрованого Виконкомом Шолохівської сільської Ради народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області, мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , зареєстрованого Виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, дід позивача - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , зареєстрованого Виконкомом Шолохівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, брат позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , зареєстрованого Виконкомом Шолохівської сільської Ради Нікопольського району Дніпропетровської області, баба позивача - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 , зареєстрованого Виконкомом Шолохівської сільської Ради Нікопольського району Дніпропетровської області, батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_6 , зареєстрованого Шолохівською сільською Радою Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 одружився з « ОСОБА_12 » (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_7 , зареєстрованого Шолохівською сільською Радою Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками зазначені: батько « ОСОБА_4 », мати - « ОСОБА_3 » (а.с.17).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Шолохівської сільської Ради 17.10.1989 року, 9/17 частки будинку АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, голова - ОСОБА_6 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Шолохівської сільської Ради 17.10.1989 року, 8/17 частки будинку АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, голова - ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 24.07.1989 року, виданого начальником БТІ, зазначено ім`я « ОСОБА_2 », якій належить 8/17 частки будинку АДРЕСА_1 (а.с.20-22).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 24.07.1989 року, виданого начальником БТІ, зазначено прізвище « ОСОБА_6 », якому належить 9/17 частки будинку АДРЕСА_1 (а.с.23-25).

Згідно повідомлення начальника КП «Нікопольське МБТІ» №412 від 29.11.2021 року, станом на 31.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 в КП «НМБТ» зареєстроване 8/17 частин будинку за ОСОБА_2 , 9/17 частин будинку за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 17.10.1989р., кн.. №6 р№57 розпорядження голови Нікопольської райдержадміністрації (а.с.26).

Згідно свідоцтва про на спадщину за заповітом від 14.04.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори, за реєстром 164 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_1 . Спадкове майно в цілому складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Базавлук» с. Шолохове Нікопольського району Дніпропетровської області розміром 5,45 в умовних кадастрових гектарах, що належало спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ДП №0165831, виданого 09.06.1997 року Нікопольською райдержадміністрацією (а.с.27).

Згідно копії трудової книжки колгоспника Серії НОМЕР_8 , вказано ім`я « ОСОБА_13 , 1944 року рождения» (а.с.28).

Згідно довідки №155 від 23.11.2021 року про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним на день смерті, ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 14.02.1980 року по 07.09.1993 року. На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с.29).

В колгоспному дворі спадщина відкривається після смерті його остатнього члена. На час смерті ОСОБА_6 в колгоспному дворі залишалися бути інші члени колгоспного двору.

Згідно довідки №159 від 23.11.2021 року про останнє місце проживання померлого та осіб, які проживали й були зареєстровані з ним на день смерті, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25.03.1980 року по 28.01.2005 року. На день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_10 (невістка), ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_11 (онучка), ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_1 (син), ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.33).

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, то при розгляді справи слід керуватися положеннями ЦК 1963 року.

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженого Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26 (далі - Вказівки № 5-24/26), та Вказівки по веденню погосподарського обліку у сільських Радах народних депутатів, затверджені постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року №69 (далі - Вказівки №69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року №48.

Згідно зі змістом Вказівок №112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Таким чином, будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи "колгоспний двір".

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

12.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бойко Л.П. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_4 . Однак приватний нотаріус Бойко Л.П. постановою від 12.08.2022 року відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї підстави, що свідоцтво про право власності на ім`я його матері ОСОБА_2 видано на ім`я ОСОБА_2 , в той час коли його мати - ОСОБА_3 . Таким чином, в свідоцтві про право власності невірно зазначено ім`я його матері. Також нотаріус зазначає, що з наданих документів не може встановити родинний зв`язок між власниками житлового будинку та його померлим батьком. Крім того, оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок не мають печатки Шолохівської сільської ради, що їх видала, та підпису посадової особи (а.с.34, 35).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67525998 від 29.11.2021 року, сформованого приватним нотаріусом Бойко Л.П., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи №68743802. Номер у нотаріуса №361/2021. Спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.134).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд, проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що судом встановлено факт належності правовстановлюючого документу, свідоцтва про право власності на 8/17 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, а саме оформлення спадщини, і встановити його іншим шляхом неможливо.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 13, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, ст.ст.1216, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шаврова Наталія Михайлівна до Об`єднаної територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області «про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами» - задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, свідоцтва про право власності на 8/17 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , матері ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ІПН: НОМЕР_9 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 45,3 кв. м в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.11.2023.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш