ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року

м. Черкаси

Справа № 695/1112/23
Провадження № 22-ц/821/1523/23
категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сизька Бориса Борисовича на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 21 липня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Левченко Л.О. в приміщенні Драбівського районного суду Черкаської області, повний текст рішення складено 21 липня 2023 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

24 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25 вересня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № /734447, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

19.04.2022 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європеська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до договору факторингу №19042022-Є від 19.04.2022, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 18 000,00 грн з яких: 4 500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 13 500,00 грн - заборгованість за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за пенею.

Крім того, 27 вересня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № /473517, який підписано електронним підписом позичальника, який стосувався надання клієнту кредиту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

19.04.2022 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агеція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 7 200,00 грн з яких: 2 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5 200,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - заборгованість за пенею.

Позивач зазначив, що всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_3 не вчинила жодного платежу з погашення існуючих заборгованостей ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за: Кредитним договором № /734447 у розмірі 18 000,00 грн та за кредитним договором № /473517 у розмірі 7 200,00 грн.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 25 200,00 грн. та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 21 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договорами у загальному розмірі 25 200,00 грн, що складається з заборгованості за кредитним договором № /734447 від 25.09.2021 в сумі 18 000,00 грн та за кредитним договором № /473517 від 27.09.2021 в сумі 7 200,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 2 684,00 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що кредитні договори № /734447 від 25.09.2021 та № /473517 від 27.09.2021 укладені між відповідачем та первісними кредиторами ТОВ «ФК «Європейська кредитна група» та ТОВ «Гоуфінгоу» в електронній формі, містять електронні підписи відповідача у виді одноразових ідентифікаторів, тобто, за висновками суду, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитні договори між позивачем та відповідачем не були б укладеними. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи сторони відповідача. Також суд вважав підтвердженою обставину ознайомлення відповідача про умови кредиту, оскільки такі умови вказані як у кредитних договорах № /734447 від 25.09.2021 та № /473517 від 27.09.2021, так і у паспортах кредиту, при цьому вказані документи підписані ОСОБА_4 у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію», що свідчить про ознайомлення з їх умовами у відповідності до положень ЗУ «Про споживче кредитування».

Судом зазначено, що у позивача виникло право вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами № /734447 від 25.09.2021 та № /473517 від 27.09.2021, укладеними між відповідачем та первісними кредиторами ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ГОУФІНГОУ», право вимоги за якими позивач отримав у відповідності до договорів факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 та № 19042022-Г від 19.04.2022 відповідно.

Суд погодився з заявленими позовними вимогами, наданим позивачем розрахунком заборгованості і вважав, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № /734447 від 25.09.2021 сумі 18 000,00 грн та за кредитним договором № /473517 від 27.09.2021 у сумі 7 200,00 грн, а всього у сумі 25 200,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій через засоби поштового зв`язку 21 серпня 2023 року апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Сизько Б.Б., вважаючи рішення суду незаконним та необгрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин справи, просив скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 21 липня 2023 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позичальник не зобов`язаний повертати грошові кошти, якщо він фактично їх від позичальника не отримав.

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.05.2023 у справі № 509/5824/18, згідно яких у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою правильного застосування ст.ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем та відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірного документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Вказує, що надані позивачем розрахунки заборгованості є лише внутрішніми документами позивача та не містять відомостей, які б надали змогу суду перевірити чи передавались відповідачу фактично грошові кошти на виконання умов кредитних договорів.

Позивач разом з позовною заявою не надав суду достовірні докази, які підтверджують фактичне надання відповідачу грошових коштів та їх суму відповідно до умов кредитних договорів.

Суд неправильно застосував норму матеріального права ч. 1 ст. 1046 ЦК України та не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми права.

Посилається на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно якого припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Вказує, що відповідно до п. 1.2 договору № 2/734447 від 25.09.2021 кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.10.2021, а з розрахунку заборгованості вбачається, що зазначений період, за який відповідачу нарахована заборгованість з 19.04.2022 по 28.02.2023.

Позивач протиправно та безпідставно нарахував заборгованість по відсоткам в розмірі 13 500,00 грн, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилось після 24.10.2021.

Відповідно до п. 1.2 договору № /473517 від 27.09.2021- кредит надається на 14 днів, тобто до 10.10.2021, а розрахунок заборгованості за цим договором , зазначений період за який нараховувалась заборгованість з 19.04.2022 по 28.02.2023.

Позивач протиправно та безпідставно нарахував заборгованість по відсоткам в розмірі 5 200,00 грн, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося після 10.10.2021.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права ст. 1048 та 1050 ЦК України та не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування даної норми права.

Крім того, позивачем додані до позовної заяви інформаційні додатки до кредитних договорів , в яких зазначено: «мета отримання кредиту придбання споживачем товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю , незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника», але в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договорів про споживче кредитування.

Вказує, що позивачем, в порушення норм процесуального права, не надано до позовної заяви допустимі докази, які б підтвердили обставини підписання та укладення відповідачем кредитних договорів про надання споживчих кредитів та вважає, що суд безпідставно задовольнив позовні вимоги.

Суд першої інстанції неправильно застосував норм матеріального права ст. 633 та 634 ЦК України та не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування цих норм права.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження та виникнення у позивача зобов`язань по поверненню цих коштів.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 12 жовтня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить апеляційну скарги представника відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, мотивуючи тим, що судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване рішення , в процесі розгляду справи суд не припустився порушень ні матеріального, ні процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що згідно Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № /734447 від 25.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ОСОБА_2 уклали договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, предметом якого є фінансовий кредит у сумі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності платності, при цьому клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором.

Умовами договору визначено, що кредит надається на строк на 30 днів до 24.10.2021р. (п. 1.2 Договору).

Згідно даних Розділу 1 даного договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми, кількість днів у розрахунковому періоді кредиту у розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки: фіксована.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної карти наданої клієнтом.

Пунктом 1.8 договору визначено, що невід`мною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів , яка розміщена на сайті товариства .

Згідно положень Розділу 2 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та або пеня складають заборгованість за договором.

Якщо клієнт прострочить виконання зобов`язання, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

Положеннями п. 4.3 Розділу 4 Договору передбачено нарахування процентів, передбачених договором на строк, що не перевищує 90 днів, починаючи з дати прострочення, у разі неповернення клієнтом кредиту у строк, визначений п. 1.2 договору.

Від імені ОСОБА_2 вказаний договір підписаний електронним підписом R96252.

Згідно додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № /734447 від 25.09.2021 - графіка платежів вбачається: дата видачі кредиту/дата платежу - 25.09.2021/24.10.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума кредиту за договором - 4500,00, проценти за користування кредитом - 3375,00, реальна річна процентна ставка 114432,08%, загальна вартість кредиту - 7875,00.

Від імені ОСОБА_2 вказаний додаток підписаний електронним підписом R96252.

Згідно доданого паспорту кредиту, підписаного від імені ОСОБА_2 25.09.2021 за допомогою електронного підпису R96252, тип кредиту - позика, сума кредиту - 4500,00 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка 2,50% в день, річна відсоткова ставка 912,50%, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка 114432,08 відсотків річних, процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 2,50% в день з першого дня прострочення кредиту.

Відповідно до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 укладеного між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання якої належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників.

Згідно положень копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з поверення боргів» прийняв вказаний реєстр прав вимоги кількістю 14361 шт., після чого, з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022р. від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає (відомості не вказано).

Згідно Витягу з Боржників до договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, боржник ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , номер кредитного договору № /734447, має заборгованість за основною сумою боргу 4500,00 грн, сума заборгованості за відсотками становить 13500,00 грн, сума заборгованості за пенею 0,00 грн, сума заборгованості разом 18000,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № /734447 від 25.09.2021 за період з 19.04.2022 по 28.02.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ОСОБА_2 , (ІПН НОМЕР_1 ) станом на 19.04.2022 має перед ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група»: сума заборгованості разом: нараховано -18000,00, сплачено 0,00, залишок до сплати - 18000,00.

Сума заборгованості за основною сумою боргу: нараховано 4500, сплачено 0,00, залишок до сплати 4500. Сума заборгованості за відсотками: нараховано 13500, сплачено 0,00, залишок до сплати 130500, що також відповідає розміру заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» за період 30.04.2022-28.02.2023. Станом на 28.02.2023р. заборгованість за кредитним договором № /734447 від 25.09.2021 не погашена, залишок заборгованості складає 18000 грн.

Згідно Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № /473517 від 27.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_2 уклали договір про надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, предметом якого є фінансовий кредит у сумі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності, при цьому клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених договором.

Умовами договору визначено, що кредит надається строк на 14 днів до 10.10.2021р. (п. 1.2 Договору).

Згідно даних Розділу 1 даного договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кількість днів у розрахунковому періоді кредиту у розрахунку 2,5% на добу, тип процентної ставки: фіксована.

Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної карти, наданої клієнтом.

Згідно положень Розділу 2 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та або пеня складають заборгованість за договором. Якщо клієнт прострочить виконання зобов`язання, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

Положеннями п. 4.3 Розділу 4 Договору передбачено нарахування процентів, передбачених договором на строк, що не перевищує 90 днів, починаючи з дати прострочення, у разі неповернення клієнтом кредиту у строк, визначений п. 1.2 договору.

Від імені ОСОБА_2 вказаний договір підписаний електронним підписом R10192.

Згідно додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № /473517 від 27.09.2021 - графіка платежів вбачається: дата видачі кредиту/дата платежу - 27.09.2021/10.10.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 14, сума кредиту за договором - 2000,00, проценти за користування кредитом -700,00, реальна річна процентна ставка 456326,868%, загальна вартість кредиту - 2700,00. Від імені

ОСОБА_2 вказаний додаток підписаний електронним підписом R10192.

Згідно доданого паспорту кредиту, підписаного від імені ОСОБА_2 27.09.2021 за допомогою електронного підпису R10192, тип кредиту - позика, сума кредиту - 2000,00 грн., строк кредитування 14 днів, процентна ставка 2,50% в день, річна відсоткова ставка 912,50%, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка 456326,86%, процентна ставка яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 2,50% в день з першого дня прострочення кредиту.

Відповідно до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022р. укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор), Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб-Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання якої належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у Реєстрі боржників.

Згідно положень копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв вказаний реєстр прав вимоги кількістю 14378 шт., після чого, з урахуванням пункту 1,2 Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає (відомості не вказано).

Згідно Витягу з Боржників до договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, боржник ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , номер кредитного договору № /473517, має заборгованість за основною сумою боргу 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 5200,00 грн., сума заборгованості за пенею 0,00 грн, сума заборгованості разом 7200,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № /47517 від 27.09.2021 за період з 19.04.2022 по 28.02.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ОСОБА_2 , ( НОМЕР_2 ) станом на 19.04.2022 має перед ТОВ «ГОУФІНГОУ»: сума заборгованості разом: нараховано - 72000,00, сплачено 0,00, залишок до сплати - 7200,00.

Сума заборгованості за основною сумою боргу: нараховано 2000, сплачено 0,00, залишок до сплати 2000. Сума заборгованості за відсотками: нараховано 5200, сплачено 0,00, залишок до сплати 5200, що також відповідає розміру заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період 30.04.2022-28.02.2023.

Станом на 28.02.2023р. заборгованість за кредитним договором № 226117902/473517 від 27.09.2021 не погашена, залишок заборгованості складає 7200 грн.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня

2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18,

від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із матеріалів справи, 27.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_2 було укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № /473517 на суму кредиту 2 000,00 грн та 25.09.2021 між ТОВ «Кредитна установа « Європейська кредитна група» та ОСОБА_2 було укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № /734447 на суму кредиту 4 500,00 грн, вказані договори були підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника ОСОБА_2 .

У відповідності до умов кожного із укладених договорів, кошти надаються позичальнику у безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладання договору. Так, в договорах зазначено рахунок позичальника № 4731-21хх-хххх-4510 ( Розділ 7 ).

Вказаний рахунок співпадає із рахунком, який міститься у інформаційних довідках, згідно яких вбачається, що через платіжний сервіс «Platon» проведені успішні транзакції.

Крім того, із вказаних договорів вбачається, що зазначені персональні дані позичальника відповідають персональним даним відповідача, що зазначені її представником у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі ( паспортні дані та місце проживання) .

Доводи апеляційної скарги, що номер телефону, зазначений у договорах, не належить відповідачеві, є необґрунтованими, оскільки будь-яких об`єктивних доказів, що номер телефону, зазначений у договорах не належить ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення відповідача до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій, також ОСОБА_2 не оскаржувала правомірність укладених договорів.

Доводи скаржника, що позивачем не надано доказів на підтвердження та виникнення у позивача зобов`язань по поверненню кредитних коштів є безпідставними, оскільки договори № /473517 від 27.09.2021 та від № /734447 від 25.09.2021 підписані електронними підписами, використання яких не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

Посилання скаржника на те, що позивач не надав суду доказів отримання відповідачкою коштів від кредитора, є необгрунтованими, оскільки факти їх надання підтверджуються наявними у матеріалах справи договорами від № /473517 від 27.09.2021 та від № /734447 від 25.09.2021, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому, вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності із сторони ОСОБА_2 до суду заявлено не було. Зазначені правочини підтверджують факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в кредит відповідачу коштів у погодженому розмірі.

Крім того, оскільки предметом даного спору є стягнення із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитними договорами, а договори факторингу відповідачем не оспорювалися, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначених договорів у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України).

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримала кредитні кошти за договорами № /473517 від 27.09.2021 у сумі 2000,00 грн та від № /734447 від 25.09.2021 у сумі 4500,00 грн, однак не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, кошти не повернула.

Колегія суддів погоджується із доводами суду, що хоча сторона і заперечує факт укладення кредитних договорів та отримання грошових коштів, проте, такі твердження суперечать позиції відповідача, який фактично визнає дані факти, надаючи власні розрахунки щодо заборгованості за кредитом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо розрахунку заборгованості по кредитному договору № /734447 від 25.09.2021, укладеному відповідачем з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» .

Відповідно до п.1.2. договору № /734447 від 25.09.2021 року кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.10.2021.

Відповідно до п.1.3. договору № /734447 від 25.09.2021 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.4.3. договору № /734447 від 25.09.2021 у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Сума кредиту за договором № /734447 від 25.09.2021 року становила 4500,00 грн.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість за основною сумою становить 4 500,00 грн, сума заборгованості за відсотками становить 13 500,00 грн, загальна сума заборгованості становить 18 000,00 грн.

Із наданого представником відповідача розрахунку вбачається, що сума загальної заборгованості становить 4500,00 грн, а заборгованість за відсотками становить 3 375 грн, проте відповідачем не враховано умови договору, а саме п. 4.3.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із вказаною позивачем сумою заборгованості за кредитним договором № /734447 від 25.09.2021 , оскільки вона розрахована відповідно до умов договору.

Також колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості за договором № /473517 від 27.09.2021 , оскільки розрахунок заборгованості також здійснено відповідно до умов укладеного договору.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першї інстанції, що договори № /473517 від 27.09.2021 та № /734447 від 25.09.2021 містять аналогічні положення, що строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», а також містять аналогічні пункти договору щодо процентів, які сплачує клієнт товариству.

Посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Великої Палати верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, є необґрунтованими, оскільки п. 4.3 договорів визначено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку до цього договору, проценти передбачені в п. 1.3 цього договору, продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення, при тому, що позичальником зобов`язання з повернення коштів не виконано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Сизька Б.Б. на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 21 липня 2023 року, судові витрати слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сизька Бориса Борисовича залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 21 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко