Справа № 481/1292/23
Провадж.№ 2/481/283/2023
УХВАЛА

іменем України

"15" листопада 2023 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., з участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новий Буг, Миколаївської області цивільну справу позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним додаткового договору до договору оренди землі,

Встановив:

12.07.2023 року до Новобузького районного суду надійшов цивільний позов адвоката Павлова Юрія Володимировича, який діяв в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в якому останній просив визнати недійсним додатковий договір №1 до договору оренди землі від 14.10.2010 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 14.10.2010 року між орендодавцем ОСОБА_4 з одного боку та орендарем ОСОБА_1 з другого боку було укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_4 передав відповідачу ОСОБА_1 в строкове платне користування, належну йому на той час, вищевказану земельну ділянку, строком на 49 років. Зазначений договір було зареєстровано належним чином у районному відділі ДП Миколаївська філія «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 14.12.2010 року за №16.

Під час розгляду Новобузьким районним судом Миколаївської області справи №

481/204/23, сторонами якої є ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надано суду

додатковий договір № 1 до договору оренди землі від 14.10.2010 р. згідно якого пункти 5 і 9

договору оренди землі від 14.10.2010 р. викладено із змінами, а саме: нормативну грошову

оцінку земельної ділянки зазначено в розмірі 220446 грн. 58 коп., а орендну плату - 6613 гріЛ

40 коп.

В ріше нні Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.06.2023 р. у справі № 481/204/23 зазначено, що факт отримання даного додаткового договору № 1 ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, також це підтверджується листом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 від 04.05.2017 р. Разом із тим, суду не надано доказів того, що лист ОСОБА_1 від 04.05.2017 р. був направлений ОСОБА_3 чи отриманий нею іншим чином.

Тому суд, застосувавши ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 була прийнята пропозиція укласти додатковий договір № 1 до договору оренди землі від 14.10.2010 р., тому ОСОБА_3 правомірно розраховувала на змінений

розмір орендної плати.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав суду доказів сплати орендної плати за

користування земельною ділянкою за період з 2021 до 2022 року, суд ухвалив рішення, яким

припинено дію договору оренди землі від 14.10.2010 р. шляхом його дострокового

розірвання.

Отже, в разі набрання рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 27.06.2023 р. у справі № 481/204/23 законної сили, ОСОБА_1 втрачає право користування земельною ділянкою площею 9,3 га, власником якої є ОСОБА_3 . Крім цього,

ОСОБА_3 може звернутися до суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті

орендної плати за договором оренди землі від 14.10.2010 р. за 2021-2022 роки.

Такі наслідки для ОСОБА_1 є негативними, не відповідають інтересам останнього. Вони обумовлені наявністю укладеного додаткового договору № 1 до договору оренди землі

від 14.10.2010 р.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.07.2023 року провадження у даній справі було відкрите, справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні.

05.10.2023 року представником позивача ОСОБА_5 подано до суду клопотання про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням в інших справах, зокрема і у справі № 481/204/23.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повідомив, що він розірвав угоду про надання правової допомоги із адвокатом Павловим Ю.В., буде надалі сам брати участь в судових засіданнях. Крім того просив не розглядати клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він його не підтримує. Надав суду пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки на сьогоднішній день відсутній предмет спору в даній справі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі має бути закрите з наступних підстав.

У своїй позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним додатковий договір № 1 до договору оренди землі від 14.10.2010 року, укладений ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .

Разом із тим Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року припинено дію договору оренди землі шляхом його дострокового розірвання, земельної ділянки з кадастровими номерами: :01:000:0049, площею 2,3565 га, та :01:000:0050 площею 6,9404 га, загальною площею 9,3га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (на даний час Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області) та належить ОСОБА_3 , б/н, укладений 14 жовтня 2010 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем ОСОБА_1 , зареєстрованого у районному відділі ДП Миколаївська філія «Центр державного земельного кадастру», 14 грудня 2010 року за № 16.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула право власності на земельну ділянку, з кадастровими номерами :01:000:0049, площею 2,3565 га та :01:000:0050, площею 6,9404 га, загальною площею 9,3 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (після зміни, на даний час Софійської сільської ради Баштанського району Миколаївської області).

14 жовтня 2010 року між ОСОБА_4 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 9,3 га строком на 49 років. Договір було зареєстровано у районному відділі ДП Миколаївська філія «Центр державного земельного кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 14 грудня 2010 року за №16.

Пунктом 5 вказаного договору визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01 січня 2010 року у розмірі 100 506,62 грн.

Згідно з пунктом 9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 015 грн 19 коп. за рік, що становить 3 % від грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до пункту 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Пунктом 11 цього ж договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року.

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках, передбачених законом (пункт 13 договору оренди).

Згідно з розпискою від 27 жовтня 2010 року ОСОБА_4 наперед отримав орендну плату в сумі 50 000 грн.

З Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який виданий 04 березня 2015 року за № 490 відділом Держземагенства у Новобузькому районі на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0049 та :01:000:0050, власником яких зазначений ОСОБА_4 , нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок сукупно встановлена в розмірі 220 446,58 грн.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2016 року, у справі № 481/805/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати було встановлено факт отримання ОСОБА_4 в рахунок сплати орендної плати грошової суми 50 000,00 грн відповідно до вказаного договору земельної ділянки. Вирішуючи спір суд виходив із розміру орендної плати встановленої договором оренди землі від 14 жовтня 2010 року в сумі 3015,19 грн та зробив висновок про те, що з моменту укладення договору оренди до 31 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_1 мав обов`язок виплатити ОСОБА_4 25 278,56 грн виходячи з наступного розрахунку: до 31 грудня 2010 року 3015,19 грн; до 31 грудня 2011 року 3015,19 грн; до 31 грудня 2012 року 3015,19 грн; до 31 грудня 2013 року 3015,19 грн; до 31 грудня 2014 року 6613,4 грн; до 31 грудня 2015 року 6613,4грн.

Справа № 481/805/16-ц була розглянута з участю відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_6 .

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 липня 2023 року, яка залишена без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року, відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Павлова Ю.В. про виправлення описки та арифметичної помилки у рішенні Новобузького районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року, що ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати.

26 квітня 2017 року ОСОБА_3 направила пропозицію ОСОБА_1 стосовно внесення змін до договору оренди землі від 14 жовтня 2017 року стосовно збільшення орендної плати у зв`язку зі зміною нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка відповідачем була відхилена.

ОСОБА_3 11 листопада 2022 рок у та 20 січня 2023 року направила ОСОБА_1 листи звернення, в яких зазначала, що за 2020 - 2022 роки їй безпідставно та систематично не сплачена орендна плата та просила розірвати укладений договір оренди, сплатити кошти в сумі 13 226 грн 80 коп. (по 6 613 грн 40 коп. за кожний рік). 09 лютого 2023 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви від 20 січня 2023 року.

Отже, досліджені судом докази свідчать, що орендодавець за загальну площу земельної ділянки у розмірі 9,3 га мав отримувати щорічно орендну плату за землю за: 2011 2013 роки по 3015,19 грн, а 2014 2022 роки по 6613,40 грн.

Відповідач, якому достеменно було відомо про зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки та те, що з 2014 року розмір орендної плати становить 6 613 грн 40 коп., сплатив наперед орендодавцю 50 000 грн, не врахував, що за період з 2011 року по 2022 рік він повинен був сплатити 68 566 грн 17 коп. орендної плати.

Усі ці обставини були перевірені під час апеляційного розгляду Миколаївським апеляційним судом.

Постановою Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області від 16.10.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 27 червня 2023 року у справі № 481/204/23 - без змін.

У своїй постанові Миколаївський апеляційний суд зазначив крім іншого, що відхиляє доводи апеляційної скарги щодо недоведеності обов`язку відповідача сплачувати орендну плату з 2014 року у розмірі 6 613 грн 40 коп., оскільки за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перерахувати розмір орендної плати є самостійним обов`язком орендаря. Крім того, на спростування даних Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який виданий 04 березня 2015 року за № 490 відділом Держземагенства у Новобузькому районі, відповідач належних та допустимих доказів не надав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон повязує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи

з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного,

а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову,

а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін,

чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим

не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Отже, з урахуванням цих норм та встановлених у справі обставини, визнати додатковий договір оренди землі недійсним неможливо, оскільки предмет спору відсутній. До того ж сам оскаржуваний додатковий договір був предметом розгляду і йому надавалась правова оцінка при розгляді справи № 481/204/23. Крім того, метою визнання додаткового договору недійсним є перегляд суми орендної плати в сторону зменшення, однак апеляційним судом було наголошено, що сам факт обізнаності ОСОБА_1 про збільшення вартості орендованої земельної ділянки був підставою для перерахунку розміру орендної плати, отже оскаржуваний додатковий договір, навіть при визнанні його недійсним, не вплинув би на розмір орендної плати визнаний судами.

Тому, за вказаних обставин провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 13, 255, 256 ЦПК України, суд,

Постановив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним додаткового договору до договору оренди землі

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлений 20.11.2023 року.

Суддя