У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Мех В.Ю.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного авіаційного університету про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати незаконним та скасувати наказ Національного авіаційного університету №06/к-с від 02 листопада 2023 року « Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії вказаного наказу.

Вважає, що заявлений ним захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову.

За змістом ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Предметом спору сторін у справі є законність накладення на позивача, першого проректора Національного авіаційного університету, дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання наказу Міністерства освіти і науки України від 28 липня 2023 року № 255-к-23 « Про застосування дисциплінарного стягнення до ректора Національного авіаційного університету», що призвело до незаконної виплати ректору ОСОБА_2 з державного бюджету надбавки за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно з пунктом 5 вище приведеної постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співмірним із предметом спору сторін.

Крім того, суд зважає на те, що для застосування заходів забезпечення позову повинна існувати реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В той же час, позивач не навів мотивів наявності такої загрози, а посилання на те, що оскаржуваний наказ свідчить про реальну загрозу незаконного звільнення є припущенням.

Судом при цьому береться до уваги та обставина, що під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження суду під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не має встановлювати протиправність спірного наказу на цій стадії та зупиняти його дію.

Забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу у даній справі може вважатися вирішенням спору по суті.

Таким чином, у разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування інституту забезпечення позову.

З урахуванням цього підстави для задоволення заяви та забезпечення позову в обраний позивачем спосіб відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Л.А. Шереметьєва