УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3851/23

07 листопада 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Цвіркуна О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 терміном на 6 місяців, та заборонити останньому наближатися ближче ніж 100 метрів до місця фактичного проживання заявниці та її сина, вести листування, телефонні переговори з заявницею та її сином, або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додане клопотання про їх витребування.

Аналогічні положення містяться й у ст. 175, 177 ЦПК України, які визначають форму і зміст позовної заяви та перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України, відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником; особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства опікуном, органом опіки та піклування в інтересах недієздатної особи, яка постраждала від домашнього насильства.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки неможливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування.

У порушення вищезазначених вимог заявницею не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису.

За результатами вивчення заяви суд дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки у заяві взагалі не зазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. Так, заявниця, покликаючись на правопорушення, вчинені ОСОБА_2 , подала до суду виключно відповідь з ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, відповідно до якої від заявниці з 01.09.2023 по 17.10.2023 надійшло 4 повідомлення, за результатами яких було складено 4 протоколи відносно ОСОБА_2 за ст.173-2 КУпАП. Відомостей щодо розгляду судом зазначених протоколів відносно ОСОБА_2 за ст.173-2 КУпАП України матеріали заяви не містять.

Таким чином, заявниці необхідно надати суду докази, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин заяву про видачу обмежувального припису необхідно залишити без руху та надати заявниці строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 175-177, 185, 260, 261, 294, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису - залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання заявницею ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі неусунення зазначених недоліків заяви, відповідно до ст.185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. С. Цвіркун