У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 Справа №607/10196/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання залишення без розгляду позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила залишити позов без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Розглянувши клопотання, суд вважає, що воно підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливки Л.М. від 26 червня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся, однак уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Равлів Миросавом Ігоровичем з метою його представництва у даній цивільній справі в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, що підтверджується ордером на надання правової допомоги від 08 серпня 2023 року (а.с. 158).

Представник позивача адвокат Равлів М.І. з`являвся у підготовче судове засідання 09 серпня 2023 року, 04 вересня 2023 року та 12 вересня 2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 12 вересня 2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, у справі оголошено перерву до 26 вересня 2023 року.

Представник позивача адвокат Равлів М.І. був присутній у судовому засіданні 26 вересня 2023 року, у якому було оголошено перерву до 18 жовтня 2023 року, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 183-184).

Адвокат Равлів М.І. був належним чином повідомленим про час та місце судового засідання на 18 жовтня 2023 року, що також підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи, у якій останній поставив свій підпис 26 вересня 2023 року, та зобов`язався з`явитися в наступне судове засідання на 18 жовтня 2023 року (а.с. 185).

Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Від-так, позивач ОСОБА_2 вважається таким, що був повідомлений про час та місце судового засідання на 18 жовтня 2023 року.

В судове засідання, призначене на 18 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Равлів М.І. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Після допиту свідків, які з`явилися в судове засідання, судове засідання було відкладено на 09 листопада 2023 року.

Представник позивача про час та місце судового засідання на 09 листопада 2023 року був повідомлений, що підтверджується довідкою від 20 жовтня 2023 року про доставку електронного документа, з якої вбачається, що судова повістка про виклик до суду від 20 жовтня 2023 року доставлена ОСОБА_4 в його електронний кабінет 20 жовтня 2023 року (а.с. 201).

Вказаний спосіб повідомлення представника позивача є належним, оскільки в силу вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи.

Днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

При цьому, представником позивача 09 серпня 2023 року особисто було подано заяву до суду про надання йому доступу до електронної справи № 607/10196/23 в підсистемі «Електронний суд», в якій зазначив необхідні відомості для надання такого доступу. За резолюцією судді на поданій заяві представнику позивача було надано такий доступ.

Від-так, в силу частини п`ятої статті 130 ЦПК України, належне повідомлення про час та місце судового засідання представника позивача адвоката Равліва М.І. вважається належним повідомленням самого позивача ОСОБА_2 ..

В судове засідання призначене на 09 листопада 2023 року позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Равлів М.І. не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частин третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, а тому суд доходить переконання, що позов слід залишити без розгляду.

При цьому суд враховує, що заява про розгляд справи у відсутності позивача відсутня, а зважаючи на предмет позову та категорію справи, суд не може розглянути справу без пояснень позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 44, 158, 223, 257 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ спільного майна подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк