Справа № 307/3257/23
Провадження № 2/307/643/23
УХВАЛА

21 листопада 2023 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі: секретаря судового засідання Ком`яті Н.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Дубівського споживчого товариства до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна, витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позов пред`явлено до двох осіб, а судовий збір сплачено тільки один раз за кожну вимогу. Крім того ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі через те, що вона підсудна господарському суду, оскільки відповідачі є фізичними особами-підприємцями, а позивач є юридичною особою.

Представник позивача, щодо заявлених клопотань заперечив. Пояснив, що судовий збір сплачено не по кількості відповідачів, а по кількості позовних вимог. Дана позовна заява підсудна суду загальної юрисдикції, а не господарському суду, оскільки між сторонами наявні договірні відносини, а не господарські.

Розглянувши заявлені клопотання суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з наступних міркувань.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із позовної заяви убачається, що позивач пред`явив до відповідачів одну вимогу немайнового характеру і дві вимоги майнового характеру. Всі три вимоги сплачені судовим збором відповідно до вимог вище зазначеного закону.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, в тому числі позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно ч. 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності.

Із позовної заяви убачається, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 11 травня 2007 року було укладено між Дубівським СТ та ОСОБА_4 , тобто не з юридичною особою чи з юридичною особою-підприємцем, а з фізичною особою.

За таких обставин, керуючись ст. 6 Закону України «Про судовий збір», стст. 2, 19 ЦПК України та ст. 2 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотань представника відповідача про залишення позовної заяви без руху та закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та може бути оскаржена разом з остаточним рішенням суду.

Головуючий В.І. Гримут