Справа № 464/4544/23
пр.№ 2/464/1325/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

учасників справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 10.07.2023 звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.03.2002 було зареєстровано шлюб з відповідачем, у шлюбі у них народилося троє дітей, двоє з яких неповнолітні: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що протягом року не проживають з відповідачем однією сім`єю, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарство. Зазначає, що з моменту народження дітей відповідач не піклується про них, не бере участі у їх вихованні та відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на їх утримання. У зв`язку з наведеним, вона змушена звернутись в суд з даним позовом про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 24.07.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

23.08.2023 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , у якій останній просить стягувати з відповідачки ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та повністю перебувають на його утриманні. Вказує, що він піклується про духовний та моральний розвиток дітей, проводить з ними час на дитячому майданчику, супроводжує їх до школи, на гуртки, а також слідкує за їх фізичним здоров`ям. Натомість, відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від утримання дітей та їх виховання, не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний розвиток та проживає окремо.

Окрім цього, 23.08.2023 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволенні такого. В обґрунтування відзиву покликався на обставини, зазначені у зустрічній позовній заяві.

Ухвалою суду від 15.09.2023 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, об`єднано цивільну справу № 464/4544/23 (пров. №2/464/1325/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей із справою № 464/5633/23 (пров. № 2/464/1569/23) за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та присвоєно номер справи №464/4544/23 (пров. №2/464/1325/23). Окрім цього, змінено порядок здійснення провадження у справі, а саме здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 18.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів підтримала в повному обсязі, просила суд первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити за його безпідставністю. Надала пояснення про те, що офіційно працевлаштована, матеріально забезпечує дітей, займається їх вихованням та розвитком. Окрім цього, вказала, що проживає разом із колишнім чоловіком та дітьми за адресою: АДРЕСА_1 . Не заперечила, що відповідач ОСОБА_2 приймає участь в матеріальному утриманні дітей, проте не в тому розмірі, який вона вважає достатнім для нормального забезпечення їх рівня життя.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити з огляду на доводи, наведені у відзиві на первісний позов, та у зустрічній позовній заяві. Додатково зазначив, що матеріально забезпечує своїх дітей, купує додому побутові речі, продукти харчування тощо. Не заперечив, що спільно проживає з ОСОБА_1 та дітьми за однією адресою, а також те, що позивачка бере участь в матеріальному забезпеченні дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 16.03.2002 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №546.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20.11.2009 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №6856, малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 03.04.2015 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1078, а також ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час є повнолітня.

Відповідно до частин 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Як вбачається з акту обстеження №60 від 18.08.2023, складеного головою ОСББ «Чукаріна 1» Суряк О.Б., та даних будинкової книги, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до акту, складеного комісією в складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 25.09.2023, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 2002 року по даний час без реєстрації разом з дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані у такій квартирі. ОСОБА_1 згідно з паспортними даними з 02.10.2012 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Окрім цього, як позивачкою, так і відповідачем, долучено ряд заяв від мешканців будинку АДРЕСА_5 , які підтверджують спільне проживання сторін за адресою: АДРЕСА_3 , та їхню безпосередню участь у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні дітей.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється учасниками справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом з дітьми в одній квартирі, ведуть спільне господарство та кожен особисто в певній мірі несе витрати на дітей.

При цьому, жодних належних доказів того, що лише один із батьків утримує дітей, а інший ухиляється від свого батьківського обов`язку і не приймає участі в утриманні та їх вихованні, сторонами не надано. Інші доводи сторін вказаних висновків суду не спростовують.

Враховуючи те, що обов`язок брати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття покладено на кожного з батьків, а також те, що сторони проживають разом з дітьми та кожен з них бере безпосередню участь в їх матеріальному забезпеченні, що визнається сторонами, відтак суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів, а також відсутні підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 , відтак у задоволенні таких слід відмовити.

Оскільки сторони звільнені від оплати судових витрат за подання позовних заяв про стягнення аліментів, а у задоволенні таких відмовлено, відтак згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, слід віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.11.2023.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка (відповідачка за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК