Провадження № 2-н/185/2809/23
10 листопада 2023 року м. Павлоград
Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семенцової Ольги Геннадіївни про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,
Представник ОСОБА_1 адвокат Семенцова Ольга Геннадіївна звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 .
Ознайомившись із заявою про видачу судового наказу суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.
Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Тобто за змістом вищевказаної правової норми, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.
Згідно положень п.4 ч.2, п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, якими вони обґрунтовано. До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.
Проте до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які б підтверджували факт проживання дитини із заявником, що позбавляє суд можливості перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.
Крім того, 18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким, зокрема, внесені зміни до ЦПК України.
Відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
Згідно ч.1 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Вивчивши заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документами, суддею встановлено, що вона подана та підписана представником ОСОБА_1 адвокатом Семенцовою Ольгою Геннадіївною. У заяві в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України не зазначено РНОКПП адвоката Смірнової Л.М., що унеможливлює здійснити перевірку її реєстрації в електронному суді, а також не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у неї, заявника та боржника.
Таким чином, оскільки заява подана з порушеннями вимог ст.163 ЦПК України, а тому, згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.
На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, роз`яснивши, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.
Керуючись ст. 163, 166, 353 ЦПК України, ст. 181 СК України,
Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Семенцовій Ользі Геннадіївні у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 .
Роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя А. С. Зінченко