Справа № 367/2129/23
Провадження №2/367/3636/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі від середньої заробітної плати і Ірпінському регіоні, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що 11 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що було зроблено актовий запис за № 340.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 листопада 2021 року у справі № 367/6564/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та усі обов`язки щодо матеріального утримання та виховання дитини вона несе самостійно.

Позивач стверджує, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має.

25 квітня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області призначено судове засідання для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вказана ухвала надсилалася відповідачу за адресою його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , однак до суду повернулося поштове відправлення з відміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому, відповідно до ст. 130 ЦПК України, поштове відправлення вважається врученим відповідачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської областівід 02 листопада 2021 року у справі № 367/6564/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що 15 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 642 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, позивач посилається на те, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідно до витягу з реєстру Ірпінської територіальної громади, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб № 771 від 14 березня 2023 року, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, оцінивши зібрані в матеріалах справи докази, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позову до суду. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору. Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі частини усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук