Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

за участі:

представника заявника Маліцький Д.В.

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Домашовець В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_4 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо:

- наближення на 200 м до місця проживання ОСОБА_4

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо така за власним бажанням перебуває у місці, не відомому ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_4 та в будь-який спосіб спілкуватись з нею,

-вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах, або контактувати з ОСОБА_4 через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

В обґрунтування заяви покликається на те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , шлюб з яким розірвано, переслдіує її, постійно надсилає смс-повідомлення погрозливого змісту,вчиняє щодо неї психологічне насильство, що було предметом розгляду органами поліції. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат Маліцький Д.В. підтримав мотиви заяви та дав пояснення, аналогічні її змісту.

Заінтересована особа ОСОБА_2 пояснив, що не вчиняв щодо колишньої дружини насильства, не погрожував їй, однак вимушений періодично спілкуватись із ОСОБА_4 , оскільки остання не виконує рішення органу опіки та піклування про визначення днів та годин зустрічей з дітьми. Вважає, що поданням до суду заяви про видачу обмежувального припису заявниця хоче ускладними або припинити його зустрічі з дітьми.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Домашовець В.С. вимоги заяви заперечив, просить у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017р. №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.11 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, рідні брати і сестри.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 проживає у кв. АДРЕСА_1 із двома неповнолітніми дітьми - ОСОБА_5 , 2019 р.н. та ОСОБА_6 , 2020 р.н.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зі слів представника заявниці, розірваний рішенням суду.

ОСОБА_2 проживає окремо від заявниці за адресою - кв. АДРЕСА_2 .

Відповідно до Розпорядженнея Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.10.2023 р. ОСОБА_2 встановлено дні побачень із його дітьми.

Із відповіді ВП №1 ЛРУП№1 ГУНП у Львівській області на запит ОСОБА_7 від 03.10.2023 р. видно, що з 01.06.2023 р. по 14.09.2023 р. у ВП було зареєстровано ряд звернень ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 , по яких проводилась перевірка. Рішення по результатах перевірки суду не надавались. Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2 , такі звернення стосувались агресивної поведінки ОСОБА_4 щодо нього та чинення перешкод у зустрічах його із дітьми.

Заявницею в якості доказу своїх вимог подано копію постанови Шевченківського районного суду м.Льврва, якою 29.05.2023 р. ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що вчинив щодо ОСОБА_4 психологічне насильство - ображав, висловлювався нецензурно. Оскільки адміністративний протокол розглянутий без участі ОСОБА_2 , пояснення у останнього не відбирались.

З 29.05.2023 р. до звернення ОСОБА_4 до суду із даною заявою інші правопорушення щодо дружини ОСОБА_2 не вчинялись.

Наведені вище обставини, на переконання суду, не є свідченням схильності ОСОБА_2 до насильницьких дій відносно заявниці та не вказують на вірогідність повторного вчинення домашнього насильства. Натомість, подані докази вказують на існування конфлікту між подружжям щодо участі батька у вихованні дітей.

Суду не подано доказів, які б свідчили про необхідність застосування обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.141, 294, 350-1 350-8 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_8 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 23.11.2023 р.

Суддя Г. Б. Білінська