15.11.2023 Справа № 363/1324/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю:

секретаря - Оноприєнка І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , в березні 2023 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 28.10.1993 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказаний будинок складається з 2-х відокремлених частин квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , які будувалися за кошти різних осіб та призначалися для проживання двох родин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На момент вселення позивачки до вказаного будинку та реєстрації її місця проживання вона була членом сім`ї власника будинку ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 була матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ). ОСОБА_3 у 1994 році та у 2003 році здійснила дарування частин вищезазначеного будинку на користь ОСОБА_2 , внаслідок чого остання стала єдиним власником будинку. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 , приймаючи у дар житловий будинок знала про проживання позивача у окремій його частині, яка будувалася позивачем за власні кошти разом з родиною: ОСОБА_4 (донькою) та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (онуками). У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до позивачки про виселення. В свою чергу позивач звернулася до суду із зустрічною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та визначення порядку користування житловим будинком. Крім того, на даний час Вишгородським районним судом Київської області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання в порядку спадкування права власності на 1/4 частку житлового будинку. Про всі ці обставини щодо оспорювання права власності ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок позивачка повідомила орган реєстрації - Петрівську сільську раду шляхом подання 13.10.2022 року відповідної заяви та копії ухвали суду від 28.10.2021 року у справі № 363/4701/20. Однак, у жовтні 2022 року Петрівською сільською радою Вишгородського району Київської області були вчинені дії щодо зняття ОСОБА_1 з реєстрації проживання у вказаному будинку, про що позивачка отримала відповідь від 15.11.2022 року. Таким чином, позивачка вважає, що дії сільської ради здійснені всупереч нормам законодавства, оскільки органом реєстрації не приймалося рішення щодо зняття позивачки із зареєстрованого місця проживання, а лише вчинені відповідні дії. Вказані дії були вчинені в момент існування спорів між сторонами щодо законності права власності на зазначений будинок та встановлення порядку користування ним. Стверджує, що дії сільської ради вчинені не на підставі та не в межах повноважень, у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, упереджено по відношенню до неї, не добросовісно, не пропорційно, тобто без дотримання балансу між будь-якими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому вважає його незаконним.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати незаконними дії Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області щодо зняття зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинені 13.10.2022 року та зобов`язати Петрівську сільську раду Вишгородського району Київської області скасувати відомості щодо зняття зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 від 13.10.2022 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання

04.07.2023 року до суду надійшов від представника відповідача Петрівської сільської ради Компанець А.О. відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 13.10.2022 року до відділу реєстрації та посвідчень Петрівської сільської ради звернулась ОСОБА_2 , яка є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 із заявою про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) відносно ОСОБА_1 та повним переліком документів, передбачених відповідно п. 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265. Вказує на те, що спеціалістом відділу реєстрації та посвідчень Петрівської сільської ради на підставі поданих документів та керуючись п. 2 ст. 18 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» п. 50 та п. 61 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265, було здійснено зняття з зареєстрованого/задекларованого місця проживання ОСОБА_1 , про що позивача було повідомлено засобами телефонного зв`язку. Таким чином, Петрівська сільська рада вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки діяла в межах своїх повноважень та у спосіб визначений законодавством. А тому просили відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі.

21.07.2023 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якій позивачка зазначила, що доводи та аргументи Петрівської сільської ради викладені у відзиві є безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що представник відповідача пропустила строк для подання відзиву та не надала підтвердження повноважень представника відповідача, який підписав відзив на позовну заяву. Щодо заперечень проти позовних вимог, вказує що сільська рада формально послалася на норми Закони України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», та Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265, при цьому жодним чином не спростовані вказані обставини на які послалася позивачка у позовній заяві. Таким чином, повторно наголошує на тому, що дії сільської ради вчинені не на підставі та не в межах повноважень, у спосіб, що суперечить Конституції України та законам України, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, упереджено по відношенню до неї, не добросовісно, не пропорційно, тобто без дотримання балансу між будь-якими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому вважає його незаконним.

25.07.2023 року до суду надійшли від представника відповідача Петрівської сільської ради головного спеціаліста юридичного відділу Ярмоленко С. заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких вказує на безпідставність пропуску строку на подання відзиву, оскільки норми ЦПК України не передбачають надання сторонами доказів дати отримання ухвали суду, суд самостійно перевіряє дану обставину в залежності від способу надсилання сторонам ухвали суду. Щодо не надання підтвердження повноважень представника відповідача, який підписав відзив на позовну заяву зазначає, що до відзиву на позовну заяву додано належним чином завірена копія Виписки з єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказує, що відповідач повністю підтримує обставини викладені у відзиві на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Протокольною ухвалою суду від 26.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та доданих до позову документів.

Представник відповідача Петрівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечили проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на позовну заяву та просили справу розглядати без участі представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, відзиву на позовну заяву суду не надала, клопотань та заяв від неї не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 08.12.1994 року № 5146 на 3/5 частини та договору дарування від 02.10.2003 року № 5293 на 2/5 частини вказаного житлового будинку.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 13.10.2022 року № 2022/000797824 ОСОБА_1 зареєстрована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 з 28.10.1993 року.

13.10.2022 року спеціалістом відділу реєстрації та посвідчень Петрівської сільської ради здійснено зняття з зареєстрованого/задекларованого місця проживання ОСОБА_1 на підставі заяви ОСОБА_2 як власника житла у відповідності до Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.10.2022 року звернулася до Петрівської сільської ради із заявою про те, щоб її не знімали з реєстрації місця проживання, у зв`язку з тим, що на даний час Вишгородським районним судом Київської обалсті розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним та визнання в порядку спадкування права власності на 1/4 частку житлового будинку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлення порядку надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг регулюються Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

За приписами частини 2 статті 4 цього Закону порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) (далі по тексту - Порядок), який визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно з вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.

Згідно п. 50 Порядку передбачено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі:

1) заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), поданої особою або її законним представником (представником) за формою згідно з додатком 5;

2) рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується);

3) свідоцтва про смерть або відомостей про державну реєстрацію смерті з Державного реєстру актів цивільного стану. У таких випадках датою зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи є дата видачі свідоцтва про смерть або дата здійснення актового запису про смерть особи;

4) повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспортного документа померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

5) заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

Тобто, п. 50 (5) Порядку передбачає можливість зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

Відповідно до п. 57 Порядку передбачено перелік документів, які подає особа у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зокрема: 1) паспортний документ (у разі особистого звернення); 2) свідоцтво про народження (у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання дітей віком до 14 років); 3) документ або відомості, що підтверджують сплату адміністративного збору; 4) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 5) рішення про оформлення документів для виїзду за кордон на постійне проживання, прийняте відповідним територіальним органом ДМС, або рішення про оформлення документів для залишення на постійне проживання за кордоном, прийняте відповідною закордонною дипломатичною установою України, у разі зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи у зв`язку з оформленням їй документів для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном.

Згідно п. 61 Порядку, у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

Посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), про що зазначена посадова особа робить відповідний запис у заяві (п. 69 Порядку).

При цьому пунктом 87 Порядку, передбачено перелік підстав, за наявності яких, орган реєстрації відмовляє в знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зокрема у разі, коли:

1) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування), що стосуються заборони декларування/реєстрації місця проживання (перебування) у такому житлі, або перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань (у разі відсутності письмової згоди відповідного іпотекодержателя або довірчого власника на декларування/реєстрацію місця проживання);

2) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям, зазначеним у поданих особою документах або даних;

3) особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості;

4) у поданих особою документах або відомостях містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними (крім випадку, передбаченого пунктом 53 цього Порядку), або строк дії паспортного документа іноземця чи особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, закінчився;

5) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів;

6) житлу, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), не присвоєна адреса у встановленому порядку;

7) за адресою житла, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), наявний об`єкт нерухомого майна, який не належить до житла;

8) відомості реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком до 14 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій стосовно дитини;

9) дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, зазначеним у декларації (заяві), поданій дитиною.

Позивач, заявляючи вимоги про визнання незаконним та зобов`язання скасувати відомості щодо зняття із реєстрації вказує про те, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача було здійснено в момент існування спорів між сторонами щодо законності права власності на зазначений житловий будинок, однак такі вимоги суд вважає безпідставними адже у оскаржуваному рішенні було проведено зняття із реєстрації позивачки, за заявою власника житла, тобто у відповідності до п. 50(5) Порядку.

Таким чином дії Петрівської сільської ради щодо зняття позивачки із реєстрації за місцем проживання є правомірними, такими, що відповідають вимогам Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 року.

Більше того, в ході судового розгляду сторонами не заперечувалась та обставина, що станом на час розгляду справи, власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , а тому така обставина не підлягає доказуванню у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, як така, що визнана учасниками справи.

Окрім того, ОСОБА_2 до своєї заяви від 13.10.2022 року подала відповідні документи, що підтверджують її право власності на житло, в якому зареєстровано місце проживання позивачки ОСОБА_1 .

При цьому судом не встановлено та позивачкою не вказано підстав, визначених п. 87 Порядку, які б давали уповноваженій особі Петрівської сільської ради, як органу реєстрації, для відмови у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) позивачки.

Суд констатує, що зняття із зареєстрованого місця проживання позивачки не означає позбавлення їх права на житло чи права користування житлом, більше того не означає їх автоматичне виселення.

Більше того, згідно ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», декларування місця проживання, реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила.

Суд зауважує, що у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» вказано про те, що «хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення».

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином враховуючи те, що в ході судового розгляду встановлено правомірність дій Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області при прийнятті рішення від 13.10.2022 про зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , суд не знаходить підстав для визнання незаконним таких дій, а тому такі позовні вимоги не підлягають до задоволення, як і похідні від них вимоги про зобов`язання орган реєстрації Петрівську сільську раду скасувати відомості щодо зняття зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , враховуючи також те, що реєстрація особи у житлі, що не є її власністю, може бути здійснена лише за згодою власника житла.

Також не встановлено жодних порушень, допущених відповідачкою ОСОБА_2 при її зверненні до Петрівської сільської ради із заявою про зняття із зареєстрованого місця проживання позивачки, поданою відповідачкою, як власником майна.

Згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог, немає підстав для стягнення із відповідача судових витрат у справі.

На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України, ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 (зі змінами і доповненнями), «Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування)», затвердженого Постановою КМУ № 265 від 07.02.2022, керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Петрівська сільська рада Вишгородського району Київської області (ЄДРПОУ 04359620, 07354, Київська область, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 171);

ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Дата складення повного судового рішення 27.11.2023року.

Суддя О.Д. Рудюк