Справа № 159/4645/22
Провадження № 2/159/252/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 лютого 2023 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
секретаря судового засідання Спасюк К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
У вказаному житловому будинку зареєстрована ОСОБА_2 , 1975 року народження, з 1999 року та ОСОБА_3 , 1970 року народження, з 1992 року.
Однак ОСОБА_2 не проживає в цьому житловому будинку понад десять років, а саме з 2002 року, без поважних причин. Відповідач не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має та будинком не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач та члени її сім`ї відповідачу не чинили та не чинять. У зв`язку з тим, що у будинку зареєстрована особа, яка не проживає, у позивача виникають складнощі з оформленням субсидії.
Позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування даним житловим приміщенням у зв`язку з тривалою, понад 6 місяців, без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, а тому просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судовому засіданні, що мало місце 12.01.2023 року, позивач та її представник позов підтримали.
06.02.2023 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, однак представник позивача попередньо подала суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин, відзиву не подала.
За вказаних обставин суд прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши обставини справи, заслухавши свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинком АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.08.2021 року, виданим приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. за реєстрованим в реєстрі за № 2977.
У вказаному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2 з 1999 року, що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.
Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.
Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Допитані в судовому засіданні 12.01.2023 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, підтвердили факт відсутності відповідача у спірному житлі тривалий період часу понад десять років.
Відповідач не подала жодних доказів, які б спростовували доводи позивача.
Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік.
При цьому, суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку перешкоджає їй вільно користуватись власним майном на власний розсуд. Зокрема, така реєстрація місця проживання відповідача породжує додаткові невиправдані витрати позивача на оплату комунальних послуг.
Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 понад встановлені строки повністю доведений, а тому останню слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.
Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ковеля Волинської області, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по справі в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК