Справа №464/7751/23
пр № 2/464/1990/23
У Х В А Л А

20 листопада 2023 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, про встановлення порядку виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Винниченко М.П., від імені та в інтересах позивача, звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на реалізацію (продаж) на прилюдних (електронних) торгах нерухомого майна боржника у межах процедури виконавчого провадження ВП № 70847239 на примусову реалізацію нерухомого майна частки двокімнатної квартири, загальною площею 50,0 кв.м, що належить на праві спільної часткової власності боржнику ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 02 грудня 2022 року у справі № 464/241722 та право на користування якої має неповнолітня особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Чорній С.З.

Оглянувши матеріали позовної заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем подано заяву про відстрочку, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати судового збору, посилається на матеріальні труднощі.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч. 3ст. 136 ЦПК України). Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Згідно зі ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У пункті 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

При цьому, питання звільнення, відстрочення або розстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Таким чином у клопотанні про відстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Порушуючи питання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви посилається на матеріальні труднощі.

На підтвердження незадовілього (скрутного) матеріалього становища позивач надав лише копію відповіді Головного управління ДПС у Львівській області про доходи.

У той же час, позивачем не надано інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, таких як банківські документи про відсутність на рахунку коштів, або ж доказів наявності/відсутності у власності позивача рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Дослідивши надані до заяви документи, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення вказаної заяви про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем воно не обґрунтоване та на підтвердження скрутного матеріального становища, не надано належних доказів.

За таких обставин, заява позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відтак позивач повинний сплатити судовий збір на загальних підставах.

За вимогами ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлено ставку судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з доданого до позовної заяви висновку про вартість майна, частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 824500 гривень.

Таким чином, за вимогу майнового характеру, позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 8 245 грн або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу згідно з вимогами ст.185 ЦПК України строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.175-177,185, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Винниченко Махайла Петровича, третя особа ОСОБА_3 про відстрочку сплати судового збору за подання позовної заяви - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, про встановлення порядку виконання рішення суду - залишити без руху.

Про залишення позовної заяви без руху повідомити позивача та надати строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Чорна С.З.