Справа № 559/3383/23
Провадження № 2/559/777/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

представника позивача - адвоката Таргонія В.М. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача - адвоката Гуменюк І.П. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом представника - адвоката Таргонія Вадима Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю

встановив:

представник-адвокат Таргоній В.М. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до АТ "Українська залізниця" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 19.05.2018 о 12:50 поїзд №8251 (ВЛ80 НОМЕР_4, колійна машина UNIMAT НОМЕР_5) на першій головній колії ст.Дубно скоїв наїзд на ОСОБА_2 , який внаслідок отриманих травм помер. Вказані обставини було встановлено рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23.12.2021, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 07.07.2022. Власником потяга є АТ «Українська залізниця». Машиніст потяга ВЛ80 НОМЕР_4 - ОСОБА_3 , який скоїв наїзд на ОСОБА_2 , на момент ДТП перебував у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця». Внаслідок смерті батька позивачу було заподіяно моральну шкоду. Позивач був близьким з батьком, вони постійно спілкувалися, їх об`єднував спільний побут. Найбільших страждань позивачу завдає той факт, що батько загинув насильницькою та страшною смертю, а не спокійною, в оточені близьких. Сталий устрій позивача непоправно змінено з незалежних від нього обставин. Він втратив можливість тривалого життєвого зв`язку з батьком, після смерті матері у 2008 році, батько став єдиним з батьків позивача. З урахуванням наведенного, невідновності заподіяної шкоди, її тривалості та глибини страждань, а також з урахуванням повної зміни сталого життєвого устрою, позивач оцінює розмір грошового відшкодування завданої йому моральної шкоди у грошовому еквіваленті у розмірі 200 000 грн. Тому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди заподіяної смертю. Вважає, що такий розмір є розумним і справедлитвим і зможе хоча б частково допомогти в організації свого життя після тяжкої втрати.

Короткий виклад заперечень сторін

19 жовтня 2023 року представник відповідач АТ «Укрзалізниця» подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі. У відзиві вказано, що зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 19.05.2019 вбачається, що ОСОБА_2 загинув внаслідок наїзду локомотиву ВЛ-80л_НОМЕР_4 поїзду НОМЕР_6. У даній постанові зазначено, що ОСОБА_2 протягом останніх 10 років зловживав алкогольними напоями, не зважаючи на залізничну колію, по якому рухається вантажний потяг, ігноруючи вимоги перетинання залізничної колії, попав під вантажний потяг, в результаті чого загинув на місці. У висновку експерта зазначено, що незадовго до смерті ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, при судово-токсилогічному дослідженні у крові виявлено етиловий спирт в концентрації 0,76 проміле. Вина локомотивної бригади у даній ДТП відсутня, кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 276 КК України. Крім того, сума моральної шкоди 200 000 грн не відповідає принципу розумності та справедливості. Вважає недоведеним позивачем належними та допустимими доказами заявлених ним підстав для відшкодування моральної шкоди стосовно порушення нормального спомобу життя, а також щодо часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану, оскільки відповідно до матеріалів справи №559/1218/21 загиблий був зареєстрований з донькою та онукою, проживав окремо від позивача. Таким чином спростовано твердження про спільний побут позивача та загиблого. Крім того, на момент загибелі батька позивачу було 48 років, він проживав окремо, має власну сім`ю, тому спосіб його життя докорінно не змінився. Крім факту втрати рідної людини, будь-яких доказів обгрунтування доводів позивача моральної шкоди суду не надано. Враховуючи обставини даної справи та підстави позовних вимог, просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Рух справи

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 31 жовтня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Крім того, ухвалами суду від 11 жовтня 2023 року, 30 жовтня 2023 року, 31 жовтня 2023 року, 01 листопада 2023 року та 10 листопада 2023 року забезпечено представнику позивача та представнику відповідача участь у судових засіданнях в режимі відеконференції.

Позиції учасників процесу в судовому засіданні

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`яввися, належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник позивача адвокат Тарогоній В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Додатково пояснив, що померлий ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок наїзду на нього потяга, є батьком позивача. Внаслідок його загибелі, ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду. При визначені розміру моральної шкоди позивач враховував такі фактори, як час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а саме те, що попередній стан ніколи не може бути відновлений, також враховував, що його життєвий устрій порушено незалежно від нього, від його, його коло найближчих людей змінилося, він втратив близьку людину, яку замінити у будь-який спосіб не можливо. Також, додаткових страждань позивачу завдає те, що його батько загинув насильницькою смертю, що є одним з факторів при визначенні суми моральної шкоди. Тому, враховуючи, що шкода завдана смертю, є найтяжчою шкодою, попередній стан відновити не можливо, ця трагедія сталася незалежно від дій позивача. Враховуючи наведене, позивач оцінює розмір заподіяної йому моральної шкоди у сумі 200 000 грн та вважає, що саме такий розмір відповідаєпринципу розумності та справедливості.

Представник відповідача АТ «Укрзалізниця» - адвокат Гуменюк І.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав, вказаних у відзиві на позовну заяву та надала пояснення, які відповідають змісту відзиву. Додатково вказала, що заявлений розмір моральної шкоди не відповідає принципу розумності та справедливості. Батьком позивача було порушено Правила безпеки громадян на залізничному транспорті, оскільки відповідно до пояснень машиніста та помічника машиніста, загиблий перетинав колію ближче, ніж за 400 м до потягу. Відповідно, було порушено правила через його грубу необережність. Крім того, загиблий не реагував на світлові та звукові сигнали потяга. Згідно експертизи, у загиблого було виявлено в крові 0,76 проміле алкоголю. Крім факту втрати рідної людини, будь-яких доказів обгрунтування доводів позивача моральної шкоди суду не надано, позивач з батьком не проживав, усі витрати на поховання взяла на себе також дочка загиблого. Вважає розмір заявленої моральної шкоди не обгрунтованим та не справедливим, просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши доводи, викладені представником позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також доводи та заперечення викладені представником відповідача, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Дубенського міськрайоного суду від 23 грудня 2021 року у справі №559/1218/21 частково задоволено позовні вимоги доньки загиблого ОСОБА_2 ОСОБА_4 та стягнуто з АТ «Укрзалізниця» 100 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди (а.с.7-13).

Вказаним рішенням встановлено, що 19.05.2018 о 12:50 поїзд №8251 (ВЛ80 НОМЕР_4, колійна машина UNIMAT НОМЕР_5) на першій головній колії ст.Дубно скоїв наїзд на ОСОБА_2 , 1946 року народження, який внаслідок отриманих травм помер. 19 травня 2018 року за фактом настання цієї події було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000527. Кримінальне провадження №0000527 від 19.05.2018 закрито постановою слічого у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України. Крім того, встановлено, що незадовго до смерті ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, концентрація етилового спирту в крові становила 0,76 проміле. Згідно висновку експерта між спричиненням ОСОБА_2 залізнично-транспортною пригодою тілесних ушкоджень і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.32).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №29 від 20.05.2018 причиною смерті ОСОБА_2 є масивна травма тіла (а.с.33-34).

Позивач у справі ОСОБА_1 є сином загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.35).

Згідно відповіді АТ «Укрзалізниця» від 01.04.2021, електровоз серії ВЛ80к НОМЕР_7 перебуває на балансі виробничого підрозділу "Локомотивне депо Козятин" регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця". Машиніст електровоза ОСОБА_3 35.10.2006 до 02.08.2019 працював у виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо Здолбунів» регіональної філії «Львівська залізниця» (а.с.30,31).

Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Вимоги частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до вимог частин 2 та 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що померлий загинув, оскільки не зважаючи на залізничну колію, по якому рухається вантажний потяг, ігноруючи вимоги перетинання залізничної колії, попав під вантажний потяг НОМЕР_6. Між спричиненням ОСОБА_2 залізнично-транспортною пригодою тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Дослідивши докази, суд робить висновок, що спричинення шкоди не з вини відповідача, а з необережності самого потерпілого не є підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки за змістом зазначених норм матеріального права власник (володілець) джерела підвищеної небезпеки відповідає за шкоду без врахування вини та може бути звільнений від такої відповідальності лише у разі спричинення шкоди за наслідками непоборної сили або умислу потерпілого на завдання самому собі цієї шкоди, чого в даному випадку не було.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі №752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.

У постанові Верховного Суду від 21 квітня 2022 року в справі № 748/359/20 зроблено висновок, що "будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом".

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Позивач втратив свого батька, внаслідок залізнично-транспортної пригоди та її наслідків у нього змінився та був порушений нормальний спосіб життя, він поніс значні потрясіння і душевні страждання через смерть близької людини, що змусило докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя.

Втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню. Відновити попередній стан життя позивача неможливо, як і встановити ціну людського життя.

Однак, суд враховує стан сп`яніння померлого і перехід залізничної колії в момент руху вантажного потягу, що свідчить про грубу необережність потерпілого, оцінює міцність та глибину родинних зв`язків між сином, який жив окремо, має свою сім`ю, та загиблим батьком, що тягне за собою зменшення суми відшкодування.

За вказаних обставин, зважаючи, що внаслідок залізнично-транспортної пригоди позивачу завдано значної моральної шкоди, враховуючи всі обставини справи та доводи сторін, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та вважає справедливим застосувати положення ст. 1193 ЦК України щодо зменшення розміру відшкодування з врахуванням вини загиблого ОСОБА_2 .

Разом з тим, при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 на момент настання залізнично-транспортної пригоди, проживав окремо від загиблого, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №07-01-20/672 від 12.03.2021 (а.с.69), має власну сім`ю, тому спосіб його життя докорінно не змінився. Враховуючи настання тяжких наслідків - загибель батька, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму моральної шкоди на користь ОСОБА_1 в розмірі 75 000 грн.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 750 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 83, 89, 141, 178, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 11, 16, 23, 1167, 1168, 1187, 1193 ЦК України, ЗУ"Про судовий збір", суд

вирішив:

позов представника - адвоката Таргонія Вадима Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місцезнаходження: вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, ) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 75000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.

В решті вимоги - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь держави в особі Державної судової адміністрації судовий збір в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 21 листопада 2023 року.

Суддя М.В. Панчук