Справа № 458/793/23 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/2501/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м.Львів

Справа № 458/793/23

Провадження № 22ц/811/2501/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області, постановлену у м. Турка 22 серпня 2023 року у складі судді Кшик О.І., у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, про встановлення юридичного факту припинення трудових відносин,-

встановив:

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин з 27 травня 2023 року між ним ( ОСОБА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Об`єднане господарство залізничного транспорту» на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку з неможливістю продовження роботи через те, що підприємство знаходиться на непідконтрольній уряду України території.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалу суду через свого представника ОСОБА_2 оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що він (заявник) є пенсіонером за вислугою років з 6 жовтня 2009 року. Після виходу на пенсію, з 6 жовтня 2009 року він продовжував працювати в ТОВ ОГЗТ «Об`єднане господарство залізничного транспорту», яке розташоване у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Вказує, що з 2022 року м. Сєвєродонецьк опинилося під окупацією військ російської федерації. У зв`язку з цим він ( ОСОБА_1 ) вимушений був разом з сім`єю покинути своє місце проживання, та як переселенець скерований на проживання у м. Турку Самбірського району Львівської області. Посилається на те, що підприємство, у якому він працював, знаходиться на непідконтрольній уряду України території, тому продовжити свою трудову діяльність на підприємстві він не має можливості. Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15 грудня 2022 року №297, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, є Сєвєродонецька міська територіальна громада. Вказує, що не має можливості офіційно підтвердити факт звільнення з попереднього місця роботи та внести запис до трудової книжки про припинення трудових відносин із ТОВ ОГЗТ «Об`єднане господарство залізничного транспорту». Зазначає, що вказане товариство знаходиться у м.Сєвєродонецьк, що є під окупацією. Стверджує, що не має можливості повернутися туди та приступити до роботи або подати заяву про припинення трудових відносин, також не може подати заяву про звільнення, оскільки листування з окупованими територіями не здійснюється. Зазначає, що незважаючи на те, що він не працює, не звільнений з роботи, тому не отримує пенсію в повному розмірі. З метою звільнення з роботи з підприємства, яке перебуває в зоні окупації, він (заявник) як переселенець звернувся із заявою в Львівський обласний центр зайнятості про припинення трудового договору з ТОВ ОГЗТ «Об`єднане господарство залізничного транспорту». Листом від 1 червня 2023 року йому відмовлено, та роз`яснено, що він, як пенсіонер не може скористатися процедурою припинення трудового договору через Центр зайнятості. Вказує, що після цього звернувся із заявою в ГУ ПФУ У Львівській області про припинення трудового договору та виплати пенсії в повному розмірі, однак йому відмовили та роз`яснили право звернення до суду за захистом своїх прав. Стверджує, що відсутність вказаного запису позбавляє його можливості отримувати пенсійні виплати в повному розмірі, він не має іншої можливості встановити факт припинення трудових відносин інакше ніж за рішенням суду. Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно для отримання від Пенсійного Фонду України пенсії в повному розмірі. Посилається на те, що він (заявник) є внутрішньо переміщеною особою і на даний час зареєстрований та проживає у м. Турка Самбірського району Львівської області. Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення подано до Турківського районного суду Львівської області за місцем його проживання.

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Представник заявника адвокат Буняк Д.М. подав заяву про розгляд справи у відсутності заявника та його представника. Розгляд справи проведено у відсутності її учасників.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені виключно з метою підтвердження виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто, відповідно до закону викликати певні юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організації. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб та для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - не мати такого значення.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту припинення трудових відносин.

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП), розірвання трудового договору за ініціативою працівника (ст.ст. 38, 39 КЗпП), розірвання трудового договору з ініціативи власника (ст.ст. 40, 41 КЗпП).

З урахуванням встановленого, судом першої інстанції вірно зазначено, що факт припинення трудових відносин підлягає встановленню в іншому порядку.

При звільненні працівника в трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору у зв`язку із певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим - у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

Припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Факт існування між заявником та роботодавцем трудових правовідносин обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання.

Припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника, так і для роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків при звільненні.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Суд першої інстанції вірно посилається на постанову Верховного Суду України и № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами внесеними згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року), згідно якої в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури).

Заявником не надано доказів того, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Об`єднане господарство залізничного транспорту», а також що він звертався до ТОВ «Об`єднане господарство залізничного транспорту» із письмовою заявою, зокрема, шляхом надіслання відповідної заяви на юридичну адресу за місцезнаходженням товариства.

Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19, суд може встановити юридичний факт, якщо це не впливає на права інших.

Встановлено, що вимоги ОСОБА_1 стосуються вирішення його права на працю та інших трудових прав, а отже є спором про право. Можливе рішення суду про встановлення факту припинення трудових відносин безумнівно вплине на права та обов`язки ТОВ «Об`єднане господарство залізничного транспорту», як роботодавця, який в заяві про встановлення юридичного факту не був визначений як учасник справи - заінтересована особа.

Згідно із ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки спір виник з приводу припинення трудових відносин, що вимагає оцінки обставин та доказів на підтвердження цих обставин, що є неможливим в рамках окремого провадження.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 22 серпня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 1 листопада 2023 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді:________________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк