БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/2441/23
провадження № 2/361/2441/23
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

01 листопада 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У березні 2023 року до суду надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком позивача - ОСОБА_2 . Із 2021 року відповідач у квартирі не проживає, комунальні послуги не спочує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей відповідача в квартирі не має. За таких обставин, ОСОБА_1 звертається до суду з даним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 24).

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином. До початку судового засідання представник позивача адвокат Філіпова О.В. подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату його проведення повідомлявся належним чином, відзив не подав. Причини неявки суду невідомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями ст. 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 20.06.2015 року, видно, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, у розмірі 1 частки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

30 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 1358, серія НОМЕР_1 . Прізвище дружини після шлюбу - ОСОБА_4 .

Відповідно до копії рішення Броварського міськрайонного суду від 09.06.2022 року справі № 361/1609/22, провадження № 2/361/2619/22, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1358, розірвано.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 09 березня 2023 року, складеного депутатом Батюком Сергієм Івановичем, та підписаного сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 мешкають: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Про місце проживання ОСОБА_2 заявнику нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засідання пояснила, що вона знає відповідача та позивача, із позивачем дружить уже 10-15 років. Знає, що сторони розлучилися у 2022 році, контакти один з одним не підтримують. Відповідач не проживає у квартирі з 2021 року. Свідок зазначила, що відповідач виїхав закордон, однак куди саме не знає. Речей відповідача у квартирі позивача ОСОБА_8 не бачила.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила що вона дружина рідного брата позивача. Квартиру позивач придбала до одруження, після одруження вони з відповідачем проживали там разом. У червні 2022 року сторони розлучилися. На даний час відповідач проживає закордоном. Речей відповідача у квартирі позивача немає.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із положеннями ст.ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Матеріалами справи встановлено, що квартира знаходиться у власності позивача, права власності на квартиру чи його частку у відповідача не має, у квартирі зареєстрований, однак, вже більше двох років там не проживає, не користується ним як своїм житлом, його речі у квартирі відсутні, витрат на утримання квартири відповідач не несе, за комунальні послуги не сплачує.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, ст.ст. 16, 321, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 141, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Петришин