Справа № 445/1824/21 Головуючий у 1 інстанції: Сивака В. М.
Провадження № 22-ц/811/1562/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Cалата Я.І.

З участю позивача ОСОБА_1 та її представника-адвоката Крет О.І., відповідача ОСОБА_2 та його представника-адвоката Лукащук Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №443/261/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 -адвоката Лукащука Ярослава Михайловича на заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,- про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення

в с т а н о в и в :

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На момент звернення до суду з позовом, у цьому житловому будинку, окрім неї, зареєстрована її мати ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 та відповідач- ОСОБА_2 . Останній є її рідним братом та був зареєстрований у будинку із згоди попереднього власника - її матері. Однак, починаючи з середини 2019 року ОСОБА_2 , зловживаючи спиртними напоями, постійно вчиняє психологічне та фізичне насильство відносно неї та інших членів сім`ї, ображає брутальною нецензурною лайкою, погрожує заподіянням шкоди життю та здоров`ю як їй так і всім членам сім`ї, нищить майно в будинку, зокрема, понищив побутову техніку, не дає можливості обслуговувати будинок, безпричинно чіпляється до сусідів, які її навідують. Агресивно ставиться до її рідної сестри ОСОБА_5 , яка на вихідні дні приїжджає інколи разом з неповнолітньою дочкою.

Внаслідок такої неадекватної поведінки та вчинення домашнього насильства вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. За результатами розгляду її заяв ОСОБА_2 притягували до відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. Окрім того, вона з 06 березня 2020 року перебуває на обліку Золочівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як постраждала внаслідок домашнього насильства. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року відносно ОСОБА_2 видано обмежувальний припис та встановлено відповідні обмеження і покладено відповідні обов`язки строком на шість місяців. Окрім того, з відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо його поведінки по відношенню до членів сім`ї, однак ніхто і ніщо не може вплинути на зміну поведінки відповідача.

Просила усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення з будинку ОСОБА_2 , без надання іншого жилого приміщення.

Заочним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення з будинку ОСОБА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 08 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 03.08.2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лукащук Я.М. Вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу, що позивачка є незаконним власником спірного будинку, оскільки він в жовтні 2018 року був подарований їй ОСОБА_3 , яка в 2006 році незаконно оформила право власності на нього. Зазначає, що спірний будинок був спільною власністю подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , і він, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після смерті останнього. Зазначає, що спірне житлове приміщення не є чужим для ОСОБА_2 і він має правомірні очікування на утримання у спадщину за законом після смерті свого батька, частину спірного житлового будинку, на яке свідоцтво про право власності на спадщину не видано. Звертає увагу, що в Золочівському районному суді Львівської області на розгляді перебуває цивільна справа №445/1490/22 за позовом ОСОБА_2 до КП ЛОР "Золочівське МБТІ", Глинянської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про скасування рішення про оформлення права власності на житловий будинок.

Звертає увагу, що доводи позовної заяви з приводу того, що ОСОБА_2 вчиняє щодо ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина насильницькі дії, не знайшли свого підтвердження.

Просить скасувати заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року та призначити справу до розгляду за правилами загального призначення, а також об`єднати в одне провадження дану цивільну справу з справою №445/1490/22.

19 липня 2023 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Крет О.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Звертає увагу на відсутність у ОСОБА_2 будь яких прав на спірний будинок. Вважає наявними достатньо підстав для виселення скаржника з спірного будинку, оскільки він порушував правила співжиття та нищив майно.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Лукащука Я.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 та її представника-адвоката Крет О.І., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі: позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є рідними братом і сестрою.

16.10.2018 року мати сторін ОСОБА_3 , будучи власником житлового будинку АДРЕСА_1 , вчинила правочин відповідно до якого зазначений житловий будинок подарувала своїй дочці-позивачці по справі ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З часу свого народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 постійно проживає і зареєстрований у спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою №318 від 13.07.2021 року, виданою Словітським старостинським округом Глинянської міської ради Львівського району Львівської області та записами у ОСОБА_7 книзі.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися напружені родинні відносини, сторони між собою конфліктують, позивачка як новий власник житлового будинку, не бажає, щоб її брат проживав у ньому, останній не має іншого місця проживання, вважає, що на протязі свого життя підтримував будинок у належному стані, допомагав батькам, а тому має всі підстави для проживання у ньому. Звернувся у Золочівський районний суд із позовом про визнання договору дарування та свідоцтва про прийняття спадщини недійсним, вважаючи, що фактично прийняв спадщину після смерті свого батька.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи незадоволеною проживанням свого брата у її будинку, відповідач ОСОБА_2 , будучи ображеним і незадоволеним, що позивачка наполягає на його виселенні, внаслідок чого між сторонами виникають сварки, погрози, образи один одного.

Згідно долучених до матеріалів справи листів відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 30.07.2021 року №К-11/аз/46/01/08-21, ОСОБА_1 неодноразово зверталася в поліцію щодо вчинення відносно неї, її сина, мами, сестри домашнього насильства із сторони її брата ОСОБА_2 ..

Згідно постанови начальника СД Золочівськогог ВП ГУНП у Львівській області від 30.09.2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000047 від 13.08.2020 року по факту вчинення кримінального проступку 03.08.2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно довідки №245 від 10.12.2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Золочівському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді як постраждала внаслідок домашнього насильства з 06.03.2020 року, кривдник ОСОБА_2 ( брат) ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 13.05.2021 року, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП по фактах домашнього насильства відносно його сестри ОСОБА_1 та його племінника ОСОБА_9 , які мали місце 24.02.2021 та 22.03.2021 року.

Задовольняючи позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 , суд першої інстанції з посиланням на ст.ст.405 ЦК України, 156 ЖК України та ст.391 ЦК України відповідно до якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, ухвалив рішення про виселення відповідача по справі ОСОБА_2 із займаного ним житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , приймаючи в дарунок житловий будинок, який на даний час є спірним, знала, що з 1976 року у ньому на правах члена сім`ї зареєстрований та постійно проживає її брат відповідач по справі ОСОБА_2 та продовжує проживати їх мати ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої та другої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно з ч.2ст.64 ЖК до членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці послідовно дотримується позиції, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла («Kryvitska and Kryvitskyy v.Ukraine», заява № 30856/03), наголошує, що втручання у право на повагу до житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві» (Zehentner v. Austria), заява № 20082/02, пункт 56, ECHR 2009).

Позивачка ОСОБА_1 неодноразово зверталася у правоохоронні органи з приводу вчинення психологічного насильства та вважається постраждалою від кривдника ОСОБА_2 .

Однак, згідно пояснень, наданих відповідачем ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції, відповідач також вважає себе ображеним внаслідок вимог позивачки ОСОБА_1 про його виселення, обмеження у правах щодо користування житлом, у якому він проживає з 1976 року, до цього часу підтримує його своєю фізичною працею у належному стані. Позивачка ОСОБА_1 має неподалік від спірного будинку інший будинок у якому проживала та користується таким. Саме поведінка позивачки змушує його до неправомірних дій, однак, вважаючи на те, що позивачка є його сестрою, проживає його мама, він в силу свого виховання, не пише заяв у правоохоронні та інші органи, вважає, що мають місце непорозуміння, яких можна уникнути мирним способом.

Враховуючи фактичні обставини справи, родинні відносини між сторонами, беручи до уваги наявні у справі докази, якими встановлено, що має місце побутовий конфлікт між сторонами, зважаючи на гарантоване державою конституційне право кожної особи на житло, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При ухваленні рішення, суд відповідно до ст.141 ЦПК проводить розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ч.1ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1п.3; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -адвоката Лукащука Ярослава Михайловича задовольнити.

Заочне рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову про виселення із житла ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1620,00 грн. (Одна тисяча шістсот двадцять грн..) судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2023 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк