Номер провадження: 22-ц/813/3894/23
Справа № 504/3596/20
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Лупши В.В.,

учасники справи:

позивач - Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний»

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД»

представник третьої особи - Абовян Катерина Сергіївна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року , ухвалене у складі судді Кисельова В.К., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД», про встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» звернулось до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергопродукт ЛТД» про встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту, позивач просить: встановити за Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (65481, м. Южне, Одеської області, вул. Берегова, 13; ) безоплатний постійний земельний сервітут на частині земельної ділянки площею 0,2015 га (кадастровий номер: :01:003:0028; загальна площа: 7,8653' га; місце розташування: Одеська обл., Лиманський район, Визирська сільська рада), що знаходиться у власності ОСОБА_1 , з правом прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій. Визначити істотні умови сервітуту: -встановлення земельного сервітуту в інтересах Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» на право прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій, згідно з Планом меж частини земельної ділянки на яку поширюватиметься право сервітуту площею 0,2015 га; -встановлення постійного земельного сервітуту; -встановлення безоплатного земельного сервітуту. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» (, адреса: 65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13, поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «БАНК ВОСТОК» м. Дніпро) судовий збір у розмірі - 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Короткий зміст оскаржуваного рішення

Заочним рішенням рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 рокупозовні вимоги Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергопродукт ЛТД» про встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту задоволено.

В обґрунтування оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначав, що виходячи із системного аналізу вищезазначених норм - зміст права земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки (панівної) має право на обмежене користування суміжною (сусідською) земельною ділянкою (обслуговуючою) з метою усунення недоліків своєї ділянки, пов`язаних, зокрема, з її місцем розташування і природним станом, тобто, обслуговуюча земельна ділянка своїми зручностями, перевагами, природними ресурсами усуває недоліки панівної земельної ділянки, задля задоволення потреб власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, які не можуть бути задоволені іншим шляхом. При цьому, встановлення права земельного сервітуту можливе за наявності наступних умов: відсутність протиправного характеру дій власника/володільця земельної ділянки; вжиття особою, яка вимагає такого встановлення, заходів щодо встановлення сервітуту за домовленістю з власником (володільцем) відповідної земельної ділянки; наявність причин, з яких позивач не може використовувати належне йому майно; неможливість задовольнити потреби особи у інший спосіб ніж встановлення сервітуту. За положеннями ч. 1, 3 ст. 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Частиною 1 статті 403 ЦК України визначено, що сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Відповідно до ч. 2 ст. 404 Цивільного кодексу України Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Отже, виходячи з наведених положень Цивільного кодексу України та Земельного Кодексу України суд може винести рішення про встановлення сервітуту, умови якого визначаються судом з урахуванням обставин справи. У такому випадку судове рішення виступає окремою формою сервітуту.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, представник третьої особи звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі .

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що судом першої інстанції було однобічно досліджено матеріали справи та не встановлено всіх обставин справи, які є важливими для прийняття законного Ta обґрунтованого рішення. Закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Однак ДП «Морський торговельний порт «Южний» не було надано до суду жодного доказу (документу) на підтвердження того, що задоволення його потреб не можливо ніяким іншим способом, окрім встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення ,неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Відповідно до положень ст. 90 ЗК України визначаються права власників земельних ілянок, а саме власникам земельної ділянки надано право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, право самостійно господарювати на землі, право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, право використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі, право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом, право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Згідно ч. 5 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї земельної ділянки. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 23 ЗК України встановлюється пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Більше того, необхідно звернути увагу на той факт, що судовий спір триває вже більше 2 років, однак наразі не було від ДП «Морський торговельний порт «Южний» жодного листа з приводу необхідності аварійного ремонту, поточного ремонту тощо та допуску для проведення робіт на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:0028. 3 чого можна зробити висновок, що об?єктивно відсутня законна та обгрунтована підстава для встановлення земельного сервітуту, оскільки будь-якої потреби, обумовленої сервітутом (ремонт, обслуговування, доступ) немає.

Позиція позивача

Не погоджуючись з вимогами та доводами наведеними в апеляційній скарзі, представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування відзиву зазначали, що зміст права земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки (панівної) має право на обмежене користування суміжною (сусідською) земельною ділянкою (обслуговуючою) з метою усунення недоліків своєї ділянки, пов?язаних, зокрема, з її місцем розташування і природним станом, тобто, обслуговуюча земельна ділянка своїми зручностями, перевагами, природними ресурсами усуває недоліки панівної земельної ділянки, задля задоволення потреб власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, які не можуть бути задоволені іншим шляхом. При цьому, встановлення права земельного сервітуту можливе за наявності наступних умов: відсутність протиправного характеру дій власника/володільця земельної ділянки; вжиття особою, яка вимагає такого встановлення, заходів щодо встановлення сервітуту за домовленістю з власником (володільцем) відповідної земельної ділянки; наявність причин, з яких позивач не може використовувати належне йому майно; неможливість задовольнити потреби особи у інший спосіб ніж встановлення сервітуту. З огляду на вимоги Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.95 N 30 із відповідними змінами (далі : Правила), а також враховуючи значний строк експлуатації самопливної мережі зливової каналізації, виникла необхідність постійного безперешкодного доступу ДП "МТП "Южний" до місця прокладки переливного трубопроводу, з метою зовнішнього огляду та технічного обслуговування мережі, оскільки на виконання вимог наведених права, 5° Підприємство зобов?язане: технічне обслуговування мережі, яке передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній (дюкерних і з?єднувальних камер, колодязів, напірних і самотинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами, тощо) (п. 12.2.1 Правил); зовнішній огляд мереж (не рідше одного разу на місяць), шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі (п. 12.2.2 Правил); на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складати дефектні відомості, розробляти проектно-кошторисну документацію і проводити поточний і капітальний ремонти (п. 12.3.1Правил). При цьому, до поточного ремонту мереж входять: профілактичні заходи (промивання і прочищення ліній, очищення колодязів (камер) від забруднень тощо); ремонтні роботи (заміна люків, верхніх і нижніх кришок, встановлення скоб, заміна драбин, ремонт горловин колодязів, піднімання і опускання люків, обслуговування і регулювання засувок, вантузів, шиберів тощо) (п. 12.3.2. Правил); до капітального ремонту мережі належать роботи із спорудження нових або повної чи часткової реконструкції колодязів (камер); перекладки окремих ділянок ліній з повною чи частковою заміною труб; заміни засувок, шиберів, вантузів або їх зношених частин; ремонту окремих споруд, пристроїв, устаткування (п. 12.3.9. Правил). Шодо посилань апелянта на те, що позивачем не надано належних та допустимих показів на підтвердження неможливості задоволення потреб позивача з обслуговування (право прокладання, ремонту та експлуатації) переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій, в інший ніж заявлено спосіб, зокрема, з огляду на те, що позивачем не надано дефектні відомості, іншу проектно-кошторисну документацію, яка б підтвердила необхідність проведення поточного (капітального) ремонту переливного трубопроводу, слід зазначити наступне. Переливний трубопровід від ВНС призначений для забезпечення технологічного обслуговування та захисту від переповнення під час експлуатації резервуарів чистої воли водонасосної станції, що забезпечує безаварійне та безперебійне водопостачання об?єктів стратегічного державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний". Також трубопровід виконує функцію водовідведення зливових вод з території водонасосної станції до Аджалицького лиману. Таким чином, для забезпечення нормального функціонування об?єктів нерухомого майна Підприємства, потрібно здійснювати його обслуговування і при необхідності - проводити відповідні ремонтні роботи переливного трубопроводу від ВНС, що вимагає необхідності забезпечення проходу та проїзду фахівців ДП "МТП "Южний" на територію його місцезнаходження. До того ж, самопливні мережі зливової каналізації до складу якої входить переливний трубопровід від ВНС (вид прокладки - підземний; матеріал - залізобетон; діаметр 500-700 мм; довжина - 1,203 км: призначення - аварійний випуск для захисту від переповнення резервуарів чистої води водонасосної станції під час їх наповнення) ДП "МТП "Южний" було введено в експлуатацію 01.12.84 р. Вищезазначене, з огляду на наведені вимоги Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.95 N 30 із відповідними змінами, а також значний строк експлуатації самопливної мережі зливової каналізації, - свідчить про необхідність постійного безперешкодного доступу ДІ "МТП "Южний" до місця прокладки переливного трубопроводу, з метою зовнішнього огляду та технічного обслуговування мережі. Таким чином, тільки після надання позивачу доступу до місця прокладки переливного трубопроводу, уповноважені співробітники ДП "МТП "Южний" матимуть можливість на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складати дефектні відомості, розробляти проектно-кошторисну документацію проводити поточний капітальний ремонти, з огляду на приписи п. 12.3.1 Правил, а тому твердження скаржника щодо необґрунтованості належними доказами позовних вимог є безпідставними. Не заслуговує на увагу посилання відповідача про те, що позивач мав і має можливість безперешкодно обслуговувати (експлуатувати) вказаний об?єкт без обтяження сервітутом, з огляду на наступне. Обслуговування і проведення відповідних ремонтних робіт переливного трубопроводу від ВНС, який проходить через частину земельної ділянки відповідача вимагає необхідності забезпечення проходу та проїзду фахівців ДП "МТП "Южний" на територію його місцезнаходження саме у передбачений законом спосіб саме шляхом встановлення сервітуту на право прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій не надає позивачу права саме на прокладання, ремонт та експлуатацію будь-яких інших лінійних комунікацій на земельній ділянці відповідача оскільки проведення вищевказаних робіт на переливному трубопроводі може здійснюватись саме від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій. Тобто, сервітут не встановлюється на земельну ділянку, що розташована до ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій позивача Шодо безоплатності сервітуту зазначаємо наступне - з метою встановлення земельного сервітуту на частині земельної ділянки відповідача ДП "МТП "Южний" звернулось до відповідача з відповідним листом за вих. № 3639/01/145/20 від 19.06.2020 разом із відповідними додатками, що було офертою Позивача до Відповідача про укладення договору земельного сервітуту, оскільки він містить істотні умови договору земельного сервітуту. Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов?язаною у разі її прийняття Згідно зі ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. Акцепту, відмови від акцепту чи зустрічної оферти відповідач позивачеві не направив, у зв?язку із чим ДП "МТП "Южний" і звернулось до Господарського суду Одеської області, який в свою чергу, цілком обґрунтовано встановив саме безоплатний постійний земельний сервітут. Крім того, господарським судом обґрунтовано взято до уваги положення ч. 4 ст. 101 Земельного Кодексу України, якою встановлено право власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту. Тобто, не зважаючи на те, що позивач просив встановлення саме безоплатного сервітуту, закон у будь-якому випадку гарантує відповідачу фінансову сатисфакцію при настанні певних негативних наслідків пов?язаних із реалізацією позивачем прав, випливають із сервітуту. Крім того, звертаємо увагу суду, що за результатами розгляду аналогічних справ, зокрема за позовом ДП «МТП «Южний» до ТОВ «ЕНЕРГОПРОДУКТ ЛТД» про встановлення безоплатного постійного сервітуту, Господарським судом Одеської області у справі N 916/2184/20 ухвалено рішення від 30.11.2020, яким встановити за Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" безоплатний постійний земельний сервітут на частині земельної ділянки площею 0,0290 га (кадастровий номер: :01:003:0008; загальна площа: 23,8196 га; місце розташування: Одеська обл., Лиманський район, Визирська сільська рада), що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" 3 правом прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лін НИХ комунікацій. Визначено істотні умови сервітуту: встановлення земельного сервітуту в інтересах Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на право прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій, згідно з Планом меж частини земельної ділянки на яку поширюватиметься право сервітуту площею 0.0290 5 2 га; встановлення постійного земельного сервітуту; встановлення безоплатного земельного сервітуту. Зазначене рішення Господарського суду Одеської області залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2021. Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2021 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 у справі N 916/2184/20 закрито. Таким чином, рішення Господарського суду Одеської області від 30.11.2020 у справі N° 916/2184/20 набрало законної сили. Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 у справі № 916/2281/20 (повністю аналогічна) справа, задоволено в повному обсязі позов ДП «МТП «Южний» до ТОВ «ЕНЕРГОПРОДУКТ ЛТД» про встановлення безоплатного постійного сервітуту. Встановлено за Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" безоплатний постійний земельний сервітут на частині земельної ділянки площею 0,0776 га (кадастровий номер: :01:003:0017, загальна площа: 6,6852 га; місце розташування: Одеська обл., Лиманський р-н, Визирська сільська рада), що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО пРОДУКТ ЛІД", з правом прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій. Визначено істотні умови сервітуту: встановлення земельного сервітуту в інтересах Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на право прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій, згідно з Планом меж частини земельної ділянки на яку поширюватиметься право сервітуту площею 0,0776 га; встановлення постійного земельного сервітуту; встановлення безоплатного земельного сервітуту. Зазначене рішення Господарського суду Одеської області залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 Таким чином, рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021 у справі № 916/2281/20 набрало законної сили. Наголошуємо, що зазначені справи є пов?язаними з цією справою, оскільки трубопровід який проходить через земельну ділянку відповідача, орендарем якої є третя особа, є тим самим трубопроводом, який проходить через земельні ділянки належні ТОВ "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД". Зазначені земельні ділянки є сусідніми/зміжними та пов?язаними з необхідністю встановлення сервітут, оскільки об?єкт (трубопровід), задля якого встановлюється в даній справі та встановлений в зазначених справах сервітут, є одним й тим самим. Наголошуємо, що при розгляді Господарським судом зазначених справ, учасником яких, зокрема був позивач (ДП «МТП «Южний») та третя особа (ТОВ "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД"), було зокрема встановлено наступні обставини.

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, в судове засідання з`явились їх представникі , неявка відповідача не заважає розгляду апляційної скарги у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено, що 01.12.1984 Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний» (далі - ДП «МТП «Южний», Підприємство, Позивач, Сервітуарій) введено в експлуатацію самопливні мережі зливової каналізації до складу якої входить переливний трубопровід від ВНС (вид прокладки - підземний; матеріал - залізобетон; діаметр 500-700 мм; довжина - 1,203 км; призначення - аварійний випуск для захисту від переповнення резервуарів чистої води водонасосної станції під час їх наповнення).

Зазначені об`єкти нерухомого майна Підприємства числяться на балансі ДП «МТП «Южний» під інв. № 757 (самопливні мережі зливової каналізації), № 71490 (переливний трубопровід від ВНС) та входять до переліку об`єктів цілісного майнового комплексу ДП «МТП «ЮЖНИЙ», згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно інд. № 35566287 від 27.03.2015.

Зокрема, переливний трубопровід від ВНС призначений для забезпечення технологічного обслуговування та захисту від переповнення під час експлуатації резервуарів чистої води водонасосної станції, що забезпечує безаварійне та безперебійне водопостачання об`єктів стратегічного державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний».

Також трубопровід виконує функцію водовідведення зливових вод з території водонасосної станції до Аджалицького лиману.

З пояснень представника убачається, що для забезпечення нормального функціонування об`єктів нерухомого майна Підприємства, потрібно здійснювати повсякчасне обслуговування, і при необхідності - проводити відповідні ремонтні роботи переливного трубопроводу від ВНС, що вимагає необхідності забезпечення проходу та проїзду фахівців ДП «МТП «Южний» на територію його місцезнаходження.

З матеріалів справи убачається, що переливний трубопровід від ВНС прокладений під землею та проходить через ділянки декількох суміжних землевласників та землекористувачів від водонасосної станції ДП «МТП «Южний» до берегової лінії Аджаликського лиману, зокрема, через земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0028; загальна площа 7,8653 га; цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства; розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, Визирська сільська рада), яка належить ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Сервітутонадавач) на підставі державного акту ОД 045168 від 21.10.2004.

Відомості про земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0028) наведені у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 11.07.2019 який міститься в технічній документації із Землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту (копія додається).

До того ж, із вказаного витягу вбачається, що на земельній ділянці (кадастровий номер :01:003:0028) зареєстровано інше речове право - оренда зазначеної земельної ділянки, відповідно до якого зазначена земельна ділянка передана у користування (оренду) Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД» (далі - ТОВ «ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД») строком на 50 років.

У позивача, з огляду на вимоги «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України», затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 із відповідними змінами (далі - Правила), а також значний строк експлуатації самопливної мережі зливової каналізації, виникла необхідність постійного безперешкодного доступу ДП «МТП «Южний» до місця прокладки переливного трубопроводу.

Так, на виконання вимог вищенаведених Правил Підприємство зобов`язане здійснювати:

-технічне обслуговування мережі, яке передбачає зовнішній і внутрішній (технічний) огляди мережі і споруд на ній (дюкерних і з`єднувальних камер, колодязів, напірних і самотинних трубопроводів (колекторів), аварійних випусків, естакад і водопропускних труб під каналізаційними трубопроводами, тощо) (п. 122Л Правил);

-зовнішній огляд мереж (не рідше одного разу на місяць), шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі (п. 12.2.2 Правил);

на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складати дефектні відомості, розробляти проектно-кошторисну документацію і проводити поточний і капітальний ремонти (п. 12.3.1 Правил). При цьому, до поточного

ремонту мереж входять: профілактичні заходи (промивання і прочищення ліній, очищення колодязів (камер) від забруднень тощо); ремонтні роботи (заміна люків, верхніх і нижніх кришок, встановлення скоб, заміна драбин, ремонт горловин колодязів, піднімання і опускання люків, обслуговування і регулювання засувок, вантузів, шиберів тощо) (п. 12.3.2. Правил); до капітального ремонту мережі належать роботи із: спорудження нових або повної чи часткової реконструкції колодязів (камер); перекладки окремих ділянок ліній з повною чи частковою заміною труб; зміни засувок, шиберів, вантузів або їх зношених частин; ремонту окремих споруд, пристроїв, устаткування (п. 12.3.9. Правил).

Суд погоджується з позивачем, що тільки після надання Підприємству доступу до місця прокладання переливного трубопроводу, уповноважені співробітники ДП «МТП «Южний» матимуть можливість на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складати дефектні відомості, розробляти проектно-кошторисну документацію і проводити поточний і капітальний ремонти, з огляду на приписи п. 12.3.1 Правил.

Окрім того, враховуючи термін експлуатації переливного трубопроводу, може виникнути виробнича необхідність його капітального ремонту.

Отже, враховуючи те, що переливний трубопровід проходить через земельну ділянку, яка належить відповідачу, ДП «МТП «Южний» зазначає про те, що задоволення потреб Сервітуарія неможливо здійснити яким-небудь іншим способом, аніж шляхом укладення з Сервітутонадавачем договору про встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту на частину належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,2015 га, а саме: на право прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій.

З матеріалів справи також убачається, що позивачем вживались заходи щодо встановлення земельного сервітуту за домовленістю з власником відповідної земельної ділянки зальною площею 7,8653 га (кадастровий номер: :01:003:0028) - ОСОБА_2 , шляхом звернення до останнього з пропозицією укласти договір про встановлення постійного земельного сервітуту на частину зазначеної земельної ділянки площею 0,2015 га, що підтверджується листом за вих. № 3639/01/145/20 від 19.06.2020.

При цьому позивачем направлялись позивачу, окрім проекту договору про встановлення постійного земельного сервітуту з визначеними істотними умовами, план меж частини земельної ділянки, на яку поширюватиметься право сервітуту (Додаток № 1 до Договору), ДП «МТП «Южний» до пропозиції про укладення договору сервітуту яка містилась, в листі за вих. № 3639/01/145/20 від 19.06.2020, було додано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюватиметься право сервітуту.

Зазначений лист разом із відповідними додатками є офертою Позивача до Відповідача про укладення договору земельного сервітуту, оскільки він містить істотні умови договору земельного сервітуту.

Однак відповідач жодної відповіді на лист позивача не надав.

Таким чином, позивач не мав можливості у позасудовому порядку захистити свої права.

З матеріалів справи також убачається, що переливний трубопровід від ВНС, який проходить через частину земельної ділянки відповідача, Підприємством було введено в експлуатацію ще у 1984 році, тобто до набуття відповідачем права власності на відповідну земельну ділянку.

Також, згідно ч. 4 ст. 101 Земельного Кодексу України встановлено право власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту.

Тобто, не зважаючи на те, що Позивач просить встановлення саме безоплатного сервітуту, Закон у будь-якому випадку гарантує відповідачу фінансову сатисфакцію при настанні певних негативних наслідків пов`язаних із реалізацію позивачем прав, що випливають із сервітуту.

Окрім того, з пояснень позивача убачається, що у 1978 році, при будівництві, стратегічного для економіки країни, Державного підприємства «Морський торговельний порт «ЮЖНИЙ» для функціювання підприємства прокладалися необхідні інженерні мережі, в тому числі і самопливні мережі зливової каналізації, до складу яких входить переливний трубопровід від ВНС, який призначений для забезпечення технологічного обслуговування та захисту від переповнення під час експлуатації резервуарів чистої води водонасосної станції. Що в свою чергу забезпечує безаварійне та безперебійне водопостачання об`єктів підприємства.

Також трубопровід виконує функцію водовідведення зливових вод з території водонасосної станції ДП «МТП «Южний» до Аджалицького лиману.

Позивач просить встановити сервітут на право прокладання, ремонту та експлуатації переливного трубопроводу від ВНС самопливної мережі зливової каналізації та інших лінійних комунікацій.

Крім того, під «іншими лінійними комунікаціями» слід розуміти обладнання та комунікації, що нерозривно пов`язані з ремонтом та обслуговуванням трубопроводу та його нормальним функціонуванням з метою недопущення настання можливих руйнівних наслідків, з урахуванням цільового призначення цього трубопроводу, у тому числі, протиерозійні та захисні споруди трубопроводів, запірні пристрої, оглядові колодязі, фанові повітряні труби.

Відповідно до Розділу 1 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого та введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507 Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Інженерні споруди класифікуються в основному за інженерним задумом, що визначається цільовим призначенням об`єкта.

До інженерних споруд відносяться: транспортні споруди (залізниці, шосейні дороги, злітно-посадкові смуги, мости, естакади тощо), трубопроводи та комунікації, дамби, комплексні промислові споруди, спортивні та розважальні споруди та т. ін.

Таким чином, поняття «інші лінійні комунікації», було застосовано, у зв`язку із тим що переливний трубопровід від ВНС самопливної мережі зливової каналізації являє собою споруду яка включає в собі: лінійний трубопровід, лінійну систему оглядових колодязів, лінійну систему колодязів для збирання засмічень.

Суд погоджується з позивачем, щодо необхідності встановлення земельного сервітуту на право прокладання трубопроводу, оскільки така вимога обумовлена можливою необхідністю ремонту трубопроводу, зокрема заміною його окремих складових частин, що, в свою чергу, вважатиметься саме прокладанням трубопроводу, у тому числі, за безтраншейною технологією, методом «Релайнінга», який полягає в протягуванні через пошкоджену трубу труби меншого діаметра.

Окрім того, позивач також посилається на те,що фактична заміна та прокладання нового трубопроводу зумовлено ураженням спорудженого ще у 1984 році існуючого трубопроводу внутрішньою корозією і наявність інших дефектів спричинених як внутрішнім тиском води, що транспортується, гідравлічними ударами, які в окремих випадках сягають максимуму, так і низьких температур та деформації труб через інші причини. Через ці обставини значна частина трубопроводу перебуває в передаварійному стані, що є підставою, у тому числі, для проведення робіт із заміни існуючих трубопроводів, у разі неможливості здійснення його ремонту, на труби з полімерних матеріалів, що є безумовним підтвердження необхідності встановлення саме права прокладання трубопроводу.

Під час розгляду справи суд враховує той факт, що зі сторони відповідача, або третьої особи не надійшло жодного письмового відзиву (пояснення) з приводу позовних вимог, а також доказів, що спростовують доводи позивача.

Правові підстави ухваленого рішення

Відповідно до п. 3 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (далі - Порядок), державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях.

Під час створення ідентичних за документарною інформацією та реквізитами документів в електронній та паперовій формі кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.

У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Документи в електронній формі, які створюються на виконання вимог цього Порядку, повинні відповідати вимогам законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг.

Відповідно до п .10 Порядку відомостями Державного земельного кадастру є всі відомості, які підлягають внесенню до нього згідно з цим Порядком та у порядку інформаційної взаємодії з іншими кадастрами та інформаційними системами, а також відомості, одержані внаслідок їх оброблення, систематизації та узагальнення.

Згідно п.п. 13 пункту 23 Порядку до Державного земельного кадастру вноситься такі відомості про обмеження у використанні земель: відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди: координати поворотних точок меж; міри ліній по периметру; площа; вид земельного сервітуту згідно із статтею 99 Земельного кодексу України та його зміст; інформація про документи, на підставі яких встановлено сервітут чи право суборенди (назва, дата та номер рішення про затвердження технічної документації із землеустрою згідно із статтею 55-1 Закону України «Про землеустрій», найменування органу (особи), що його прийняв), електронні копії таких документів; відомості про зареєстровані права сервітуту та суборенди відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обліковий номер частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди, визначений згідно з пунктом 30-1 цього Порядку;

Згідно п. 30-1 Порядку обліковий номер частини земельної ділянки, на яку поширюється дія обмеження у використанні земельної ділянки, дія сервітуту, договору суборенди. складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД : КОС : HOC,

де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку;

НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку;

НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999);

КОС - чотиризначний код частини земельної ділянки, на яку поширюється дія обмеження у використанні земельної ділянки, права суборенди, сервітуту, який визначається згідно з додатком 6;

НОС - восьмизначний порядковий номер частини земельної ділянки, на яку поширюється дія обмеження у використанні земельної ділянки, дія сервітуту, договору суборенди.

Структурні елементи облікового номеру частини земельної ділянки, на яку поширюється дія обмеження у використанні земельної ділянки, дія сервітуту, договору суборенди, визначаються на підставі: даних, що містяться у Державному земельному кадастрі.

Для визначення права на земельний сервітут, сертифікованим інженером - землевпорядником заповнюється електронний документ, який повинен бути ідентичний паперовій формі, тобто технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту.

Додатком 6 до Порядку визначається обмеження щодо використання земельних ділянок, зокрема:

07. Земельні сервітути код якого в даному випадку:

07.03 Право прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 Цивільного кодексу України, речовими правами на чуже майно є, зокрема право користування (сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Земельний сервітут регулюються спеціальними правилами Земельного кодексу України. Положення Цивільного кодексу України можуть поширюватися на відносини щодо земельного сервітуту лише в тих випадках, коли вони не врегульовані нормами земельного законодавства.

Частина перша статті 98 Земельного кодексу України визначає, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений (ч. 2 - ч. 4ст. 98 Земельного кодексу України).

Статтею 99 Земельного кодексу України передбачено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, зокрема, на право прокладання та експлуатації трубопроводів, а також інші земельні сервітути.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм - зміст права земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки (панівної) має право на обмежене користування суміжною (сусідською) земельною ділянкою (обслуговуючою) з метою усунення недоліків своєї ділянки, пов`язаних, зокрема, з її місцем розташування і природним станом, тобто, обслуговуюча земельна ділянка своїми зручностями, перевагами, природними ресурсами усуває недоліки панівної земельної ділянки, задля задоволення потреб власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

При цьому, встановлення права земельного сервітуту можливе за наявності наступних умов: відсутність протиправного характеру дій власника/володільця земельної ділянки; вжиття особою, яка вимагає такого встановлення, заходів щодо встановлення сервітуту за домовленістю з власником (володільцем) відповідної земельної ділянки; наявність причин, з яких позивач не може використовувати належне йому майно; неможливість задовольнити потреби особи у інший спосіб ніж встановлення сервітуту.

За положеннями ч. 1, 3 ст. 402 Цивільного кодексу України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Частиною 1 статті 403 ЦК України визначено, що сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 Цивільного кодексу України Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, виходячи з наведених положень Цивільного кодексу України та Земельного Кодексу України суд може винести рішення про встановлення сервітуту, умови якого визначаються судом з урахуванням обставин справи. У такому випадку судове рішення виступає окремою формою сервітуту.

Довід апелянта про те, що ДП «Морський торговельний порт «Южний» не було надано до суду жодного доказу (документу) на підтвердження того, що задоволення його потреб не можливо ніяким іншим способом, окрім встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту. Судова колегія не погоджується з позицією апелянта, так як апелянт ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції таких варіантів суду не надавав, позиція позивача та позовна вимога позивача обумовлена неможливістю в інший спосіб ніж встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту вирішення питання можливості ремонту трубопроводу, зокрема заміною його окремих складових частин, що, в свою чергу, вважатиметься саме прокладанням трубопроводу, у тому числі, за безтраншейною технологією, методом «Релайнінга», який полягає в протягуванні через пошкоджену трубу труби меншого діаметра. Окрім того, позивач також посилається на те,що фактична заміна та прокладання нового трубопроводу зумовлено ураженням спорудженого ще у 1984 році існуючого трубопроводу внутрішньою корозією і наявність інших дефектів спричинених як внутрішнім тиском води, що транспортується, гідравлічними ударами, які в окремих випадках сягають максимуму, так і низьких температур та деформації труб через інші причини. Через ці обставини значна частина трубопроводу перебуває в передаварійному стані, що є підставою, у тому числі, для проведення робіт із заміни існуючих трубопроводів, у разі неможливості здійснення його ремонту, на труби з полімерних матеріалів, що є безумовним підтвердження необхідності встановлення саме права прокладання трубопроводу. Переливний трубопровід від ВНС призначений для забезпечення технологічного обслуговування та захисту від переповнення під час експлуатації резервуарів чистої воли водонасосної станції, що забезпечує безаварійне та безперебійне водопостачання об?єктів стратегічного державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний". Також трубопровід виконує функцію водовідведення зливових вод з території водонасосної станції до Аджалицького лиману. Таким чином, для забезпечення нормального функціонування об?єктів нерухомого майна Підприємства, потрібно здійснювати його обслуговування і при необхідності - проводити відповідні ремонтні роботи переливного трубопроводу від ВНС, що вимагає необхідності забезпечення проходу та проїзду фахівців ДП "МТП "Южний" на територію його місцезнаходження. До того ж, самопливні мережі зливової каналізації до складу якої входить переливний трубопровід від ВНС (вид прокладки - підземний; матеріал - залізобетон; діаметр 500-700 мм; довжина - 1,203 км: призначення - аварійний випуск для захисту від переповнення резервуарів чистої води водонасосної станції під час їх наповнення) ДП "МТП "Южний" було введено в експлуатацію 01.12.84 р. Вищезазначене, з огляду на наведені вимоги Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.95 N 30 із відповідними змінами, а також значний строк експлуатації самопливної мережі зливової каналізації, - свідчить про необхідність постійного безперешкодного доступу ДІ "МТП "Южний" до місця прокладки переливного трубопроводу, з метою зовнішнього огляду та технічного обслуговування мережі. Таким чином, тільки після надання позивачу доступу до місця прокладки переливного трубопроводу, уповноважені співробітники ДП "МТП "Южний" матимуть можливість на підставі даних зовнішнього і технічного оглядів каналізаційної мережі складати дефектні відомості, розробляти проектно-кошторисну документацію проводити поточний капітальний ремонти, з огляду на приписи п. 12.3.1 Правил, а тому твердження скаржника щодо необґрунтованості належними доказами позовних вимог є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що позивач мав і має можливість безперешкодно обслуговувати (експлуатувати) вказаний об?єкт без обтяження сервітутом, не є обгрунтованим будь якими доказами, а тому судова колегія вважає його припушенням. Обслуговування і проведення відповідних ремонтних робіт переливного трубопроводу від ВНС, який проходить через частину земельної ділянки відповідача вимагає необхідності забезпечення проходу та проїзду фахівців ДП "МТП "Южний" на територію його місцезнаходження саме у передбачений законом спосіб саме шляхом встановлениясервітуту. Позивачем направлялись позивачу, окрім проекту договору про встановлення постійного земельного сервітуту з визначеними істотними умовами, план меж частини земельної ділянки, на яку поширюватиметься право сервітуту (Додаток № 1 до Договору), ДП «МТП «Южний» до пропозиції про укладення договору сервітуту яка містилась, в листі за вих. № 3639/01/145/20 від 19.06.2020, було додано технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюватиметься право сервітуту, однак жодного реагування на зазначені пропозиції не було.

Доводи апелянта в своїй більшості є викладенням обставин справи та положень законодавства , однак по суті не є критикою судового рішення.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія враховуючи наявні обставини справи та сталу судову практику господарських судів у аналогічних справах, погоджується з висновком суду першої інстанції, що третьою стороною не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень , а тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають .

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» залишити без задоволення.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко