Справа №751/7994/23
Провадження №2/751/1531/23
29 листопада 2023 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тука С.М., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житлом, яким є: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на дану квартиру було набуто позивачем відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.08.2023 року, який був укладений між продавцями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та покупцем - ОСОБА_1 . Згідно вказаного договору відповідач зобов`язувався знятися з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі в строк до 14.08.2023 року включно. Проте відповідач у визначений строк з реєстрації не знявся, тим самим не вжив заходів щодо виконання взятих на себе обов`язків згідно укладеного договору. На момент звернення з поданим позовом до суду відповідач у вказаній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей в квартирі не має та нею не володіє. Позивач є єдиним власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і має право на власний розсуд визначити, яким шляхом необхідно усунути його порушене право, в т.ч. обравши усунення перешкод шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Також вказує, що відповідач не є членом сім`ї власника майна, тому використовувати квартиру для свого проживання, законних підстав він не має. Вважає, що відповідач, відчуживши спірну квартиру позивачу, як наслідок і втратив право користування нею.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, в матеріалах наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Представник третьої особи Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, до суду від заступника начальника управління надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.08.2023 року, який був укладений між продавцями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та покупцем - ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 2100, ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).
Право власності за ОСОБА_1 на дану квартиру також було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 1 1.08.2023 року № 342481242 (а.с. 11).
Згідно абз. 1 п. 5.1 вищезазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_2 зобов`язувався зняти з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі в строк до 14.08.2023 року включно всіх зареєстрованих у вищевказаній квартирі осіб.
Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 29.08.2023 року №6609-1 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_2 станом на 28.08.2023 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
04.09.2023 року ОСОБА_1 самостійно звернувся з в заявою до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , однак, за результатами її розгляду, Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради у знятті останнього із зареєстрованого місця проживання було відмовлено згідно п.п. 3 п. 87 Постанови КМУ №265 від 07.02.2022 у зв`язку з тим, що заявник не надав в повному обсязі необхідні документи (а.с. 13).
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Серед основних прав і свобод людини і громадянина Конституція України проголошує право на житло. Тобто право на житло - це одне із найважливіших соціально-економічних прав громадянина України, оскільки воно стосується основ життя людини.
Відповідно до ст. 25 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на такий життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд і необхідне соціальне обслуговування, що є необхідним для підтримки здоров`я і добробуту її самої та її родини.
Повага до права людини на житло закріплена також у статті 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод.
Ніхто не може примусово бути позбавлений житла, безпідставно виселений із нього або визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно положень ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709 цс 16, згідно ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Відповідно до абзацу 2 п. 34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
ОСОБА_2 не є членом сім`ї власників майна, тому і використовувати його для проживання законних підстав не має.
Отже, відповідач втратив право користування вищезгаданим житловим приміщенням.
Суд вважає, що реєстрація відповідача у згаданій квартирі порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.
Враховуючи, що позивач є власником спірної квартири, відповідач не є членом його сім`ї, тому суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко