Справа № 2-2830/10 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/4673/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Суди В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо скасування постанов приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 66514169 про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на її заробітну плату та про арешт коштів на її банківському рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо скасування постанов приватного виконавця в межах виконавчого провадження № 66514169 про відкриття виконавчого провадження, про звернення стягнення на її заробітну плату та про арешт коштів на її банківському рахунку.

В обгрунтування скарги, з врахуванням доповнень до скарги, покликається на те, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебуває виконавче провадження № 66514169 з виконання виконавчого листа № 2-2830/10, виданого Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1 369 433,32 грн. та судових витрат в розмірі 1700 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 13 серпня 2021 року накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках банківських та фінансових установ, в тому числі і банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» для перерахування аліментів на утримання її неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що отримані аліменти не мають відношення до її доходу, оскільки перераховані на утримання неповнолітньої дитини, однак, незважаючи на те, що вона зверталася до приватного виконавця з клопотанням про зняття арешту банківського рахунку для перерахування аліментів, арешт не знято, а кошти, спрямовані для утримання дитини заблоковані на банківському рахунку. Зазначає, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 16 серпня 2021 року звернуто стягнення на її заробітну плату в розмірі 20 % від заробітної плати, однак, фактично з неї утримується 100 % заробітної плати. Вказує, що сума для примусового стягнення з врахуванням виконавчих витрат складає 1 287 186,61 грн., однак, приватним виконавцем така безпідставно збільшена до 1 645 883,62 грн, тобто на 358 697, 01 грн. Звертає увагу, що виконавче провадження № 66514169 неправомірно відкрито за відсутності оригіналу виконавчого листа № 2-2830/10, виданого Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року, на підставі ксерокопії виконавчого листа. Вважає, що ухвала Франківського районного суду від 18 грудня 2020 року про заміну сторони стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТзОВ «Преміум Лігал Колекшн» у виконавчому провадженні № 66514169 не набрала законної сили, а відтак, приватний виконавець відкрив виконавче провадження на підставі заяви особи, яка не є стягувачем за виконавчими листами № 2-2830/10, виданими Франківським районним судом м. Львова 21 квітня 2011 року.

З наведених підстав просить:

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 13 серпня 2021 року про арешт коштів ОСОБА_1 ;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 16 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи;

-скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 13 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66514169;

-незаконно стягнуті приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем кошти повернути ОСОБА_1 ;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича матеріали виконавчого провадження № 66514169 повернути стягувачу для приведення їх у відповідність до закону.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що скарга на дії чи бездіяльність виконавця розглядається судом у десятиденний строк, однак справа розглядалася два з половиною місяці через затягування розгляду справи та систематичне перенесення судових засідань, що є грубим порушенням її прав. Зазначає, що виконавчий лист пред`явлено до виконання з пропуском строку, що є підставою для його повернення стягувачу, а відтак, виконавче провадження відкрито протиправно. Вважає, що приватним виконавцем протиправно накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 , оскільки такий призначений для сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які не мають жодного відношення до її доходів. Вказує, що її роботодавець, ТзОВ «Група компаній інфлот круїз енд фері Україна», перераховує 20 % з її заробітної плати на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на її заробітну плату, однак на рахунок, призначений для отримання нею заробітної плати, накладено арешт, що унеможливлює використовувати залишок заробітної плати, що позбавляє її можливості утримувати себе та дитину. Звертає увагу, що арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити повністю.

Доповнення до апеляційної скарги не беруться до уваги колегією суддів, оскільки такі подані з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 364 ЦПК України.

06 листопада 2023 року ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

08 листопада представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - Гринів Т.В. подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 20 листопада 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 08 листопада 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 20 листопада 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення і дії приватного виконавця вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця, а відтак, права скаржника не порушені, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лишена підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2011 року, уточнений позов ВАТ КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1369433,32 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 964 584, 55 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрати в розмірі 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви.

На виконання вищезазначеного рішення суду 21 квітня 2011 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист № 2-2830/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість в сумі 1369433,32 грн.та про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрати в розмірі 1700 грн. державного мита та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року та постановою Верховного Суду від 29 червня 2022 року, замінено сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому листі по справі № 2-2830/10 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ПП «Тур-Ретур» на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №244/МБ-ЦВ від 04.12.2007 року на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 13 серпня 2021 року відкрито виконавче провадження № 66514169 з виконання виконавчого листа № 2-2830/10, виданого Франківським районним судом м. Львова, 21 квітня 2011 року, боржником за яким є, в тому числі і ОСОБА_1 , та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено божника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 137116,33 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 13 серпня 2021 року в межах виконавчого провадження № 66514169 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, 1 508 767,29 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 16 серпня 2021 року в межах виконавчого провадження № 66514169 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які вона отримує у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Група Компаній Інфлот круїз енд феррі Україна» у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 1 508 767,29 грн.

Звітом про здійснені відрахування та виплати щодо ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, виданим роботодавцем боржника ТОВ «Інфлот Круїз Енд Феррі Україна», підтверджується, що на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 16 серпня 2021 року про звернення стягнення на доходи боржника в межах виконавчого провадження №66514169 із заробітної плати ОСОБА_1 утримано 2400,51 грн., що становить 20% її заробітної плати після утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Вважаючи неправомірним накладення арешту на її картковий рахунок, ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. з клопотанням про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» для перерахування аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з наявного в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з банківського рахунку, до клопотання додано свідоцтво про зміну імені, постанову про прийняття виконавчого провадження та довідку з АТ КБ «ПриватБанк» про отримання нею аліментів на банківський рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Постановою старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шебец Х.В. від 23 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження №64613405 з примусового виконання виконавчого листа № 2/1326/2125/2012, виданого 21 червня 2012 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання їхньої неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 заробітку щомісячно, починаючи з 26 березня 2012 року і до досягнення нею повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рослюком Т.С. від 09 березня 2021 року прийнято виконавче провадження № 64613405.

З довідки № LD20L2TT7F9DR8JL від 10 вересня 2021 року, виданої АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що ОСОБА_1 станом на 10 вересня 2021 року має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_2 (рахунок № НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Крім того, скаржником надано виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_2 (№ НОМЕР_1 ) за 03 серпня 2021 року, 09 серпня 2021 року та 01-02 вересня 2021 року, з яких вбачається, що в зазначені дні ОСОБА_1 отримувала на картку/рахунок НОМЕР_2 (№ НОМЕР_1 ) аліменти, стягнуті на її користь з ОСОБА_5 , в розмірі 3017 грн., 1380 грн. та 2000 грн. відповідно.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція…).

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, на накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з п. 7 розділу VIII Інструкції…, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до абзацу другого частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя-четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому частина перша та друга стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених законами, зазначеними у частині другій цієї статті, та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 10 Розділу VIII Інструкції… передбачено, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

При цьому пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому, саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції…

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків заробітної плати. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення заробітну плату, пенсію, стипендію боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення, та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак, у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати, пенсії, стипендії за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. щодо звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 в розмірі 20 % є правомірними, а вимога скарги про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 16 серпня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження № 66514169, є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на отримання доходу, як засобу для існування, тому законодавець обмежив розмір будь-яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із пенсії, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання доходу та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату, пенсію боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, пенсії, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію таке обмеження не розповсюджується.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20.

Як вбачається з виписок по рахунку № НОМЕР_1 , на зазначений рахунок ОСОБА_1 отримує також аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення.

Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

В будь-якому випадку, такі грошові кошти як аліменти, одержані на дитину, мають цільове призначення виключно в інтересах дитини, тому на них не може бути звернено стягнення.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц та від 08 червня 2022 року у справі № 285/3533/19.

ОСОБА_1 зверталася до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. із заявою про зняття арешту з коштів, що містяться на її рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», у зв`язку з тим, що на цей рахунок зараховується її заробітна плата, а також аліменти на утримання дитини.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, пенсію здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно, як заробітної плати, пенсії або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а згідно із пунктом першим частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) та у постанові Верховного Суду від 17 червня 2022 року у справі № 203/4803/21 (провадження 61-3603ск22).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою, пенсією боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повідомила державного виконавця та надала йому підтверджуючі документи про те, що арешт було накладено на кошти, що є її заробітною платою, а також на кошти, які є аліментами на утримання дитини, які розміщено на рахунку № НОМЕР_1 , однак приватний виконавець в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешту з грошових коштів не зняв, залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника та аліменти на утримання дитини, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела доходів та позбавляє її засобів до існування, а також аліментів, які призначені для утримання малолітньої дитини, колегія суддів приходить до висновку про те, що бездіяльність приватного виконавця щодо незняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 є неправомірною.

За змістом статті 451 ЦПК у разі обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскаржуваною постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про арешт коштів боржника від 13 серпня 2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення.

Таким чином, вищезазначена постанова приватного виконавця відповідає як вимогам Закону України «Про виконавче провадження», так і Інструкції…, відтак, відсутні підстави для визнання дій державного виконавця при її винесенні протиправними, а постанови державного виконавця незаконною та її скасування.

Накладаючи арешт, державному виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) грошових коштів, які містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Aкціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», які є аліментами на утримання малолітньої дитини боржника та заробітною платою боржника, однак, отримавши таку інформацію від боржника, у державного виконавця виник обов`язок зняти накладений арешт не пізніше наступного робочого дня з дня надходження документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення.

Звертаючись зі скаргою на дії приватного виконавця, ОСОБА_1 просила скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. про арешт коштів боржника від 13 серпня 2021 року у виконавчому провадженні № 66514169.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так i від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)).

Враховуючи те, що неправомірною є саме бездіяльність приватного виконавця щодо не зняття арешту після отримання ним інформації про те, що арешт накладено на кошти, які є аліментами на утримання дитини боржника, а також, заробітною платою боржника, колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням положень ч. 1,2 ст. 451 ЦПК України, приватного виконавця слід зобов`язати усунути порушення, поновити порушене право скаржника ОСОБА_1 , яке можливо відновити зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу Львівської області скасувати арешт грошових коштів, що надходять як аліменти на утримання малолітньої дитини боржника та заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Aкціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», що буде ефективним способом поновлення порушеного права скаржника.

На думку колегії суддів не підлягає до задоволення вимога скарги ОСОБА_1 про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 13 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №66514169.

Як вбачається з ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року, ОСОБА_1 вже оскаржувала постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 13 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №66514169, і вищезгаданою ухвалою суду в задоволенні цієї вимоги скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвала Франківського районного суду м. Львова від 16 грудня 2021 року, якою ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні вимог скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. щодо винесення ним постанови від 13 серпня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №66514169, не оскаржувалася, набрала законної сили, а відтак ухвала є чинною.

Колегія суддів вважає безпідставними вимоги скарги ОСОБА_1 про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. повернути ОСОБА_1 незаконно стягнуті кошти, оскільки ОСОБА_1 , всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження незаконного стягнення приватним виконавцем коштів, не вказала розмір незаконно стягнутих, на її думку, коштів.

Безпідставними є вимоги скарги ОСОБА_1 про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. матеріали виконавчого провадження повернути стягувачу для приведення їх у відповідність до закону, оскільки вирішення цього питання є виключною компетенцією саме приватного виконавця, і суд не вправі зобов`язувати виконавця до вчинення дій, які вправі вчиняти виконавець.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року в частині не зняття приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем арешту з грошових коштів, що надходять як аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 та як заробітна плата ОСОБА_1 , на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Aкціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» - скасувати та ухвалити в цій частині вимог скарги постанову, якою скаргу ОСОБА_1 в цій частині вимог задовольнити частково.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича скасувати арешт грошових коштів, що надходять як аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та як заробітна плата ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Aкціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».

Ухвалу суду в частині відмови в задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанова складена 20.11.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк