ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9362/23 Справа № 186/736/23 Головуючий у першій інстанції: Кривошея С. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він більше 20 років пропрацював на підприємствах вугільної промисловості ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», завжди дотримувався техніки безпеки, сумлінно відносився до своєї роботи, але 22 листопада 2013 року отримав травму голови під час виконання підземних робіт, про що свідчить акт форми Н-1 від 26 листопада 2013 року. Він проходив лікування в місцевих лікарнях за місцем проживання, потім на стаціонарі у м. Дніпро, і згодом, після проходження огляду на МСЕК йому було встановлено другу групу інвалідності з 11 квітня 2014 року через трудове каліцтво та втрату 80% професійної працездатності. Йому рекомендовано постійне медикаментозне лікування, стаціонарне лікування в ДКПЛ не менше чотирьох разів на рік по 2-4 тижня. Скільки буде тривати лікування, невідомо, воно триває майже десятий рік поспіль, чверть року він щороку знаходиться на стаціонарному лікуванні у зв`язку з трудовим каліцтвом. Крім того, після отримання травми, його працездатність частково втрачена та може бути підвищена втрата працездатності, тобто він вже ніколи не одужає. Хвороба постійно прогресує, він є інвалідом, та живе зі страхом очікування гіршого стану. Душевні страждання, які він відчуває у зв`язку із усвідомленням того факту, що вже ніколи не буде здоровою людиною, що хвороба прогресує і його очікує інвалідність у подальшому. Після отриманої травми, у нього постійно болить та паморочиться голова, трапляються приступи з утратою свідомості, частина з яких протікає з судорогами, він став дратівливим, у нього безсоння, а якщо і засипає, то з важкістю із-за тривоги, переживає через усілякі дрібниці, знизилась пам`ять. Як йому пояснили у психіатричній лікарні, це все через отриману травму. На лікування витрачає всі страхові виплати, яких недостатньо. Це приводить до додаткових моральних страждань. Крім того, у нього сім`я, про яку він повинен піклуватись, а цього він зробити не може. Душевні страждання, важкий життєвий стан безперервно пригнічують його, біль у душі - невимовний. Він змушений звертатись за допомогою до лікарні, медичних приладів та особливих ліків. Із-за хвороби він був змушений змінити свій звичайний уклад життя. Внаслідок отриманої травми на виробництві, йому були заподіяні фізичний біль і душевні страждання. Ушкодження здоров`я призвело до порушення його особистих немайнових прав, таких як право на охорону здоров`я та на безпечну працю. Все це, призвело до порушення його звичайного способу життя та вимагає від нього додаткових зусиль для організації життя, що належним чином має бути компенсовано. Також зазначає, що із-за зменшення обсягу трудової діяльності, він був звільнений з займаної посади за станом здоров`я. Тому, позивач просив стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на його користь моральну шкоду в сумі 200000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 160000 (сто шістдесят тисяч) гривень 00 копійок з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про зміни оскаржуваного рішення шляхом зменшення розміру стягнутої моральної шкоди до 80000,00 грн.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 з 27 червня 2006 року по 08 травня 2014 року знаходився у трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

08 травня 2014 року ОСОБА_1 було звільнено відповідачем, у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, що підтверджується копією трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

Під час виконання позивачем трудових обов`язків 22 листопада 2013 року о 08 год. 00 хв. з ним стався нещасний випадок, у зв`язку з чим, відповідачем було проведено розслідування нещасного випадку та 26.11.2013 року складено Акт №32 за формою Н-1.

Згідно пункту 3 Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався (сталося) 22 листопада 2013 року о 08 год. 00 хв., який затверджений 26 листопада 2013 директором ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Єфремовим О.В., встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався при наступних обставинах: 22 листопада 2013 року у 4 зміну, в.о. заступника начальника дільниці прохідницьких робіт №3 ОСОБА_2 видав наряд ланці робітників у складі 1-го машиніста гірничих виїмкових машин та 4-х прохідників на проведення 1,6 п.м. виробки, встановлення анкерного кріплення, відкатки гірничої маси лебідкою ЛВ-25 та канатно-надгрунтовою дорогою ДКНУ-1. Керівництво роботами в зміні здійснювалось в.о. гірничого майстра ОСОБА_3 . Робітникам на зміну було видано наступні наряди: прохіднику ОСОБА_4 - на керування лебідкою ЛВ-25, прохіднику ОСОБА_5 - на керування канатно-надгрунтовою дорогою ДКНУ, прохіднкам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та МГВМ ОСОБА_1 - на виконання комплексу робіт з проведення 171 збірного штреку. Крім того, прохіднику ОСОБА_7 було видано наряд на обслуговування нижнього приймального майданчика 171 збірного штреку у процесі проведення робіт з однокінцевої відкатки ЛВ-25. На початку зміни, згідно «Паспорту однокінцевої відкатки ЛВ-25 при проведенні 171 збірного штреку горизонту 300 метрів» прохідник ОСОБА_7 по шляху слідування в забій 171 збірного штреку перевірив стан рейкового шляху, сигналізації, кінцевих вимикачів, запобіжних бар`єрів, не виявивши будь яких порушень, про що по телефону проінформував прохідника ОСОБА_4 та дав йому дозвіл на проведення робіт з однокінцевої відкатки ЛВ-25. Вище стрічкового перевантажувача комбайна EBZ-160, у виробці становлено переносні запобіжні бар`єри №№2,3. Рухома частина бар`єра виконана зі спецпрофілю СВП-27 і закріплена до балки, встановленої по центру виробки на верхняках арочного кріплення та закріпленої спеціальними скобами. з`єднання рухомої частини з балкою виконано шляхом встановлення металевого пальця в отвори на рухомій частині бар`єра та балці, з встановленням шплінта з металевого проводу, який фіксує палець та виключає його вихід з робочої зони. У процесі виконання робіт з однокінцевої відкатки ЛВ-25, прохідник ОСОБА_7 неодноразово відкривав та закривав бар`єри №2,3 не звертаючи уваги при цьому на стан кріплення рухомої частини запобіжного бар`єру №3. Гірничий майстер ОСОБА_3 на протязі зміни також провів обслідування 171 збірного штреку не виявивши при цьому порушень вимог «Паспорту однокінцевої відкатки ЛВ-25 при проведення 171 збірного штреку горизонту 300 метрів». 22 листопада 2013 року о 08 год. 00 хв. по закінченні зміни, робітники пересувалися по 171 збірному штреку на горизонт 300 метрів. Першим йшов прохідник ОСОБА_7 , за ним - МГВМ ОСОБА_1 , далі - прохіник ОСОБА_6 . При цьому, при наявності необхідних зазорів по ходовій стороні виробки, МГВМ ОСОБА_1 йшов по міжпуттю рейкового шляху. Проходячи поруч з переносним запобіжним бар`єром №3, прохідник ОСОБА_7 вирішив змістити рухому частину бар`єра №3 ближче до центру виробки на 15-20 см. При цьому рухома частина бар`єра, по причині неякісного встановлення шплінта на з`єднувальному пальці вийшла з зачеплення з пальцем та впала на ОСОБА_1 , який йшов позаду ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_1 отримав травму лівої частини грудей та голови. У момент травмування гірничий майстер ОСОБА_3 знаходився на верхньому приймальному майданчику 171 збірного штреку (а.с. 13-19).

Згідно довідки МСЕК серії 10 ААВ №944417 від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_1 , первинно встановлено другу групу інвалідності, внаслідок трудового каліцтва, строком до 01 травня 2015 року, з датою переогляду 10.04.2015 (а.с. 31 зворот).

Згідно довідки МСЕК серії АБ №0006607 від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_1 первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 80% , з датою переогляду 01.05.2015 (а.с. 31 зворот).

Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААГ №014808 від 08.04.2015 при повторному огляді позивачу встановлено 80 % втрати професійної працездатності з датою переогляду 15.04.2016(а.с. 32 зворот)

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №005026 від 08.04.2015 при повторному огляді позивачу встановлено другу групу інвалідності з датою переогляду 01.05.2016 (а.с. 32 зворот).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА №433267 від 30.03.2016 року, ОСОБА_1 , повторно встановлена друга група інвалідності з датою переогляду 10.04.2018 (а.с. 33 зворот)

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА №018005 від 30.03.2016, ОСОБА_1 повторно встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 80%, з датою переогляду 01.05.2018 (а.с. 33 зворот).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №047056 від 21.03.2018 при повторному огляді позивачу встановлено 80 % втрати професійної працездатності з датою переогляду 01.05.2020 (а.с. 30 зворот).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА від 21.03.2018 при повторному огляді позивачу встановлено другу групу інвалідності з датою переогляду 10.04.2020 (а.с. 30).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААВ №149566 від 25.03.2022 року, ОСОБА_1 , повторно встановлена друга група інвалідності до 01.05.2024, з датою переогляду 10.04.2024 (а.с. 22-23).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА №065436 від 25.03.2022, ОСОБА_1 повторно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 80%, з датою переогляду 01.05.2024 (а.с. 25).

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивач отримав виробничу травму, у зв`язку з цим, зокрема, довідкою МСЕК серії 12 ААВ №149566 від 25.03.2022, ОСОБА_1 , повторно встановлена друга група інвалідності до 01.05.2024, та довідкою МСЕК серії 12 ААА №065436 від 25.03.2022, ОСОБА_1 повторно встановлена ступінь втрати професійної працездатності - 80%; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 160000,00 грн, яка спричинена втратою здоров`я, отриманою внаслідок нещасного випадку під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Щодо доводів апеляційної скарги, що позивачем не доведено належними доказами факт заподіяння моральної шкоди, так як не надано відповідних медичних документів та не встановлено зміни у психічному стані, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що моральна шкода може складатися зокрема з моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків, що має місце в цьому випадку, тому що всі зазначені обставини в позивача наступили саме у результаті втрати професійної працездатності, внаслідок професійних захворювань.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він в повному обсязі виконував обов`язки, передбачені статтями 153, 158 КЗпП України щодо забезпечення належних умов праці, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки саме негативні показники важких умов праці та мікроклімату спричинили виникнення хронічних захворювань у позивача.

Разом з тим, згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, що є чинною на день розгляду справи в суді, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Попередньою редакцію підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, що була чинною до 25 травня 2020 року, передбачалося, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, окрім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 21 червня 2022 року у справі №599/645/21, оскільки моральну шкоду завдано професійним захворюванням, яке виникло до набрання чинності новою редакцією підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (первинна довідка МСЕК видавалася у 2014 році), підлягає застосуванню правовий висновок Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №180/683/13-ц, згідно якого не підлягають оподаткуванню суми, які за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, заподіяних платникові податків внаслідок спричинення шкоди здоров`ю.

Тому визначена судом сума моральної шкоди підлягає стягненню без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року - змінити, вказавши в другому абзаці резолютивної частини: «без відрахування податків та інших обов`язкових платежів» замість фрази «з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 20 листопада 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова