Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7137/23 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О.В.
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Трояновської Г.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 295/7137/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 6 вересня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода й у зв`язку з даним фактом працівниками Департаменту патрульної поліції стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Однак, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 8 листопада 2021 року провадження у вказаній справі закрито у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Позивачка вважає, що здійснення провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом, свідчить про незаконні дії посадових осіб відповідача та є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просила стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на свою користь 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд залишив поза увагою положення Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», якими передбачено, що відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного накладення штрафу. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що в результаті незаконного притягнення до адміністративної відповідальності їй завдано моральну шкоду, що полягала у постійних душевних хвилюваннях, стражданнях, через приниження її честі та гідності.

Також звертає увагу на те, що іншим учасником вказаної ДТП був колишній працівник поліції, а ця обставина стала підставою для незаконного складення протоколу щодо неї та притягнення її до адміністративної відповідальності.

Після закриття провадження у справі вона зіткнулася з черговою несправедливістю, адже внаслідок даної ДТП, у виникненні якої відсутня її вина, належний їй автомобіль був пошкоджений. Матеріальні збитки їй не відшкодовані, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений щодо неї.

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент патрульної поліції зазначив, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, адже положення Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не поширюються на спірні правовідносини. Департамент патрульної поліції не є органом, який здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів винних дій працівників Департаменту патрульної поліції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Гетьманом О.А. 6 вересня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що ОСОБА_2 , керуючи належним їй транспортним засобом Ford Focus, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 6 вересня 2021 року, о 14 год. 30 хв., рухаючись по вул. Домбровського, №3 в м. Житомирі, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом ВАЗ-21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , чим порушила вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 8 листопада 2021 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалася на ту обставину, що закриття справи про адміністративне правопорушення є підставою для відшкодування їй моральної шкоди.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту спричинення їй моральної шкоди й настання негативних наслідків саме у зв`язку з неправомірними діями інспектора поліції. Окрім того, суду не надано доказів того, що такі дії були неправомірними. Також суд зазначив, що на спірні правовідносини не поширюються положення Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до пункту 4 статті 2 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у разі закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, зокрема, завдана громадянинові внаслідок незаконного накладення штрафу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №569/1799/16-ц зроблено висновок, що « на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосовувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу».

Отже, суд першої інстанції не врахував, що закриття справи про адміністративне правопорушення внаслідок відсутності його складу свідчить про те, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, що, у свою чергу, є підставою для відшкодування моральної шкоди відповідно до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Визначаючи розмір завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг моральних страждань, яких зазнала позивачка внаслідок неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: втрату звичного життєвого режиму, страждання через порушення звичних життєвих зв`язків, необхідність доводити в судовому порядку неправомірність дій працівників поліції, свою невинуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, та, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, дійшов висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн.

Враховуючи вищезазначене, рішення слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст.ст . 259,268,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 22 листопада 2023 року.