ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1412/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 709/619/23 Категорія: 310020000 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

17.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 516 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року визначено новий розмір аліментів, а саме в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.

Станом на сьогодні малолітній син проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, однак аліменти в твердій грошовій сумі не покривають навіть частину витрат на дитину та становлять менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини 8-річного віку.

В зв`язку з чим просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що докази погіршення матеріального стану позивача та покращення матеріального стану відповідача в матеріалах справи відсутні.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позов ґрунтується цілком на твердженні, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, не покривають навіть частину витрат на дитину, при цьому будь-якого доказу на підтвердження наявності обставин для зміни способу стягнення аліментів позивачем не надано, а тому відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача всі судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2800,00 грн.

У апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції вдався до порушення ст. 181 СК України та постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, що призвело до обмеження права одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів.

Зазначає, що відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції не визначився з предметом спору та побудував мотиви відмови на нормах, які регулюють збільшення розміру аліментів, а не зміну способу стягнення аліментів.

Звертає увагу на те, що просила суд змінити розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів, який в силу ст. 181 СК України не може заперечуватися чи обмежуватись судом, адже на даний час при виборі способу присудження аліментів на утримання дитини мотивувала позов саме з огляду на мінливість життєвих обставин зазначених ст. ст. 182-184 СК України та наводила досить вагомі для цього обґрунтування, які з часу попереднього присудження аліментів змінились.

Стверджує, що не просила суд збільшувати чи зменшувати розмір аліментів через призму статті 192 СК України, а підставою для подачі позову була не ст. 192 СК України, а ст. 181 СК України, яка регулює зовсім інший правовий інститут. Також зазначає, що обставини, які дійсно суд першої інстанції повинен був враховувати наведені не в ст. 192 СК України, а в ст. 182 СК України.

Наголошує на тому, що суду першої інстанції були надані докази того, що її матеріальне становище на даний час в порівняні з минулим часом змінилось, вона на даний час не заміжня, не працює, нерухомого чи рухомого майна не має та проживає разом зі своїми батьками.

Разом з тим, матеріальний стан відповідача змінився, останній має у власності квартиру, отримує соціальну допомогу в Німеччині та досить високу заробітну плату, а також пенсію по інвалідності від держави, хоча раніше не отримував. А отже, загальний місячний дохід відповідача складається із пенсії по інвалідності, заробітної плати, соціальної допомоги та наявного у власності нерухомого майна.

Окремо звертає увагу на те, що розмір аліментів, який визначений в СК України та ЦПК України має становити не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та в даному випадку - це 1416,50 грн. На даний час життєві обставини змінились та вона змушена в інтересах своєї дитини (не скористатись правом, як це зазначено в ст. 181 СК України)Ю а саме доводити перед судом необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, щоб відповідач забезпечив встановлений в нашій державі мінімальний розмір аліментів для її дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

ОСОБА_2 надіслав на офіційну електронну адресу Черкаського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, однак, оскільки відповідно до акту Черкаського апеляційного суду від 20.09.2023 при отриманні електронної пошти, яка надійшла з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено відсутність кваліфікованого електронного підпису (його невідповідність або недійсність), то колегія суддів у відповідності до ч. 8 ст. 43 ЦПК України не приймає відзив до уваги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що з 22 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року у справі № 709/970/15-ц відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 516 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі № 712/12315/17 визначено новий розмір стягуваних аліментів з відповідача стягнувши на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розміні 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 жовтня 2017 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 листопада 2017 року у справі № 712/12315/17 виправлено описку в резолютивній частині рішення та читати абзац другий "визначити новий розмір стягуваних аліментів з відповідача стягнувши на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розміні 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 жовтня 2017 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів у зв`язку зі збільшенням витрат на дитину, зокрема зазначивши, що аліменти, визначені в твердій грошовій сумі не покривають навіть частину витрат на дитину та становлять менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Перевіряючи зазначені обставини, колегія суддів виходить з того, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає син, на його утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, що є загальновідомими фактами та не потребують доказування.

Також, колегія суддів враховує, що з кожним роком, мінімальна заробітна плата в Україні зростає, як і зростають витрати на дитину.

Проте, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі № 712/12315/17 визначено розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розміні 1000 грн.

Таким чином, під час зростання витрат на утримання дитини, зокрема, збільшення цін на одяг, харчування, медичний догляд, відпочинок, а також збільшення розміру мінімальної заробітної плати, розмір аліментів залишається незмінним.

Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

При цьому, встановлений розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання сина, в твердій грошовій сумі в розміні 1000 грн. не відповідає половині мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволені позовних вимог, зазначивши, що позов ґрунтується цілком на ствердженні, що розмір аліментів, які сплачує відповідач, не покривають навіть частину витрат на дитину.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зміни способу стягнення аліментів з визначеного в твердій грошовій сумі на визначений у частці від заробітку (доходу) відповідача підлягають до задоволення.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідно до поданих відповідачем документів ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи безтерміново (довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 353955 від 01.10.2021 року), відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого потребує стаціонарного і амбулаторного лікування, вдруге одружився та має сім`ю (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.09.2019 року) колегія суддів вважає помилковими, оскільки підставою для звернення до суду із даним позовом є збільшення витрат на дитину.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що встановлений розмір аліментів наразі не відповідає розміру визначеному нормами діючого законодавства.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що від другого шлюбу відповідач має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ВДРАЦС у м. Черкаси ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ)), а тому вимоги позивача в частині визначення розміру частки від заробітку (доходу) відповідача, яка підлягає стягненню в рахунок аліментів на спільну дитину сторін, підлягає до часткового задоволення.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментина утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 17 травня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 2800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, які нею були понесені у суді першої інстанції в розмірі 1800,00 грн. та у суді апеляційної інстанції в розмірі 1000,00 грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

До позовної заяви позивачем додана копія договору про надання правової допомоги від 12 травня 2023 року, який укладений позивачем з Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Лойєрз Бразерз», рахунок фактура № 58 від 12.05.2023 з найменуванням послуги - «підготовка позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів» на суму 1800,00 грн. та акт № 15 здачі-приймання наданих послуг від 15.05.2023, згідно якого позивач прийняла послугу «підготовка позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів» за ціною 1800,00 грн.

До апеляційної скарги додано акт № 16 здачі-приймання наданих послуг від 02.08.2023, згідно якого позивач прийняла послугу «підготовка апеляційної скарги на рішення суду № 709/619/23» за ціною 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Як вбачається з п. 3.2. зазначено вище Договору про надання правової допомоги, розмір гонорару залежить від обсягу та рівня складності виконання доручення Клієнта, а тому визначається Сторонами в додатковій угоді до даного Договору.

Згідно п. 2.1. Договору рішення про призначення конкретного адвоката чи кількох адвокатів для надання правової допомоги Клієнту або про заміну адвоката чи адвокатів приймає керуючий партнер Адвокатського об`єднання на власний розсуд.

Однак, матеріли справи не містять рішення про призначення Адвокатським об`єднанням адвоката позивачу разом з визначеним ЦПК України документом на підтвердження його повноважень та додаткової угоди до Договору про визначений розмір гонорару.

Крім того, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Однак, позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), не вказано часу, який витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а отже докази фактично понесених витрат не є підтвердженими.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесені позивачем у суді першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі № 712/12315/17 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 17 травня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи що відповідач є інвалідом 2 групи, а позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року скасувати та прийняти у даній справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі № 712/12315/17.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментина утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 17 травня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист виданий на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2017 року у справі № 712/12315/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04 жовтня 2017 року - відкликати.

Судове рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді