Справа № 405/405/23
Провадження №2/405/47/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/405/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35 337,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем, які тривали в період з 2000 року до початку 2011 року, вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після припинення між нею (позивачем) та відповідачем фактичних шлюбних відносин, залишився проживати з нею (позивачем) та знаходиться на повному її утриманні, при цьому, відповідач ОСОБА_2 участі в утриманні сина не приймав. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2013 року, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її (позивача ОСОБА_1 ) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 405/9391/13-ц, який пред`явлений до виконання та на підставі якого (виконавчого листа) відкрито виконавче провадження. При цьому, відповідач не належним чином сплачував аліменти, не вчасно та не в повній мірі, у зв`язку з чим постійно існувала заборгованість по аліментах та в жовтні, 2019 року, відповідач здійснив останній платіж на виконання рішення суду, погасивши заборгованість в сумі 53 800,00 грн., яка існувала на той час. З листопада 2019 року і до даного часу відповідач ОСОБА_2 не здійснював жодного платежу, незважаючи на його обов`язок сплачувати аліменти до 24.02.2021 року, в результаті чого на даний час існує заборгованість по сплаті аліментів в сумі 35 337,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Зазначила, що за проведеними розрахунками за період з 01 жовтня 2019 року по 01 грудня 2022 року (дати подачі позову), розмір неустойки (пені) становить 313 357,05 грн., однак враховуючи вимоги ст. 196 СК України, за якими стягнення неустойки (пені) не може бути більше 100 відсотків заборгованості, на підставі чого, та враховуючи, що розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 35 337,00 грн., просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 35 337,00 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки для їх подання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 30.10.2023 року за вх. № 27719 про розгляд справи без її участі, за наявними у справі доказами, заявлені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 14.10.2023 року, крім того, відповідач повідомлявся судом про дату судового засідання в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 11.03.2003 року зроблено відповідний запис за № 414 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі Батько « ОСОБА_2 » та в графі Мати « ОСОБА_4 ».

Судом також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.11.2013 року, яке набрало законної сили 09.12.2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 30.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зі змісту зазначеного рішення також встановлено, що 12 жовтня 2012 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 424, змінивши прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_6 ».

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання зазначеного рішення про стягнення аліментів Ленінським районним судом м.Кіровограда 31.01.2014 року видано виконавчий лист № 405/9391/13-ц, який в подальшому було пред`явлено стягувачем до виконання до органу ДВС.

Як вбачається з постанови начальника відділу Олександрівського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Максименка С.В. від 19.10.2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що майно належне боржнику на праві власності, та на яке може бути звернуто стягнення у боржника відсутнє, також здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, виконавчий документ виконавчий лист № 405/9391/13-ц, виданий 31.01.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 30.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , - повернуто стягувачу.

При цьому, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 30.09.2013 року по 22.02.2021 року боржника ОСОБА_2 , складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрівського районного Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Максименко С.В., на підставі примусового виконання виконавчого листа № 405/9391/13-ц, виданого 31.01.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 30.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , заборгованість по сплаті аліментів станом на 22.02.2021 року становить 35 337,00 грн., при цьому, за період 2013 року розраховано до сплати аліменти в розмірі 3 008,30 грн., сплачено 00,00 грн., за період 2014 року розраховано до сплати 15 245,50 грн., сплачено 5500 грн., за період 2015 року розраховано 5 738,55 грн., сплачено 7300,00 грн., за період 2016 року розраховано до сплати 11 002,70 грн., сплачено 3 350,00 грн., за період 2017 року розраховано до сплати 15 224,10 грн., сплачено 7 000 грн., за період 2018 року розраховано 23 248,50 грн., сплачено 9 455,70 грн., за період 2019 року розраховано до сплати 24 568,50 грн., сплачено 62 150, грн., за період 2020 року розраховано 27 433,50 грн., сплачено 00,00 грн., за період з 01.01.2021 року по 22.02.2021 року розраховано до сплати 4 622,97 грн., сплачено 00,00 грн.

Крім того, відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 18 травня 2021 року, про що складено відповідний актовий запис № 15, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище на « ОСОБА_6 ».

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувана визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Враховуючи вищевикладене, для застосування зазначеної санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів та відповідно до зазначеного розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за період з 30.09.2013 року по 22.02.2021 року становить 35 337,00 грн., що розрахована за формулою: Хр = (А1 х Q1 х 1 %)+(A2 х Q2 х 1 %), де: Хр - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць та на переконання суду саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, як пеня зі сплати аліментів за зазначений період, як така, що розрахована не більше 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів.

При цьому, згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла вищезазначена пеня (неустойка).

На спростування доводів позивача відповідачем не надано будь-яких доказів.

Також відповідачем не було підтверджено жодним належним та допустимим доказом те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася з незалежних від нього причин, а саме ту обставину, що він був позбавлений можливості ( в силу стану здоров`я, тяжких збігів, життєвих обставин тощо) сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини.

Тим самим, під час судового розгляду справи, судом встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 утворилась з його вини, який своєчасно та належним чином не виконував свої зобов`язання щодо щомісячної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять, і такі обставини відповідачем не доведені, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, позивач ОСОБА_1 набула право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що становить 35 337,00 грн.

З огляду на викладене вище, враховуючи кількість днів прострочення відповідачем ОСОБА_2 виконання зобов`язання зі сплати аліментів, розмір простроченого зобов`язання, суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання зі сплати аліментів, а також положення частини першої статті 196 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 30.09.2013 року по 22.02.2021 року у розмірі 35 337,00 грн.

В порядку ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. стягнути з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

На підставі викладеного вище, відповідно до ст. 196 СК України, керуючись ст. ст. 77-78, 206, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2019 року по 24.02.2021 року, станом на 01.12.2022 року у розмірі 35 337 (тридцять п`ять тисяч триста тридцять сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова