СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5768/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

07.11.2023 р. до суду надійшов зазначений позов

Ухвалою суду від 09.11.2023 р, у задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення, відмовлено. Вказана позовна заява залишена без руху, надано час для усунення недоліків, про наслідки невиконання заявник повідомлений.

15.11.2023 р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недолків, та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 15.11.2023 р. визнано дії позивача ОСОБА_1 щодо подання повторно клопотання відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення, зловживанням процесуальними правами.Клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, - повернуто позивачу. Надано позивачу строк для усунення недоліків терміном у 5 календарних днів зазначених в ухвалі суду від 09.11.2023 р. з моменту отримання даної копії ухвали суду.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Відповідно до пп. 15.2) до п.15 Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів.

Згідно даних системи документообігу суду, станом на дату постановлення даної ухвали суду до автоматизованої системи документообігу суду не внесено вхідні дані, що представник позивач надав до суду заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, станом на 24.11.2023 року вищевказана ухвала суду залишилась не виконана, зазначені недоліки не усунуті.

Відповідно до п. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України якою передбачено, що суд постановляє ухвалу якою заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. За встановлених судом обставин, позивач не позбавлений права звернутися до суду повторно.

За таких обставин, відповідно до ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,- вважати неподаною та повернути заявнику, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Бабич Н.Д.