Справа № 524/4970/23
Провадження №2/524/2083/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., за реєстраційним № 75541, вчинений 22.12.2021 року, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» коштів у розмірі 14 295 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 378861539, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 11.04.2019 року.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 22.12.2021 року, за реєстраційним № 75541, з неї стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14 295 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 378861539, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 11.04.2019 року. Позивач посилається на той факт, що при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріус не отримувала від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, квитанції про сплату передбачених кредитним договором платежів тощо). У виконавчому написі взагалі не зазначено, на підставі яких документів його здійснено, не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 282-209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, позивач стверджує, що вона взагалі ніяких договірних відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не мала і не має.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України та Порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами України, а саме - нотаріус не повідомляла її про те, що до неї звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису; виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості та її розміру.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Дана справа є малозначною.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 21.07.2023 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 24.07.2023 року задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову.

Позивач про розгляд справи повідомлялася.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу суду направив відзив на позов (а.с. 43-51); проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав що нотаріусом дотримано вимог чинного законодавства, а строк звернення до нотаріуса не пропущено. Зокрема, представник відповідача зазначав, що нотаріус перевірив безспірність заборгованості.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та представник Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи повідомлялися належним чином, пояснень на позов суду не направили. На виконання ухвали судді від 21.07.2023 року представник Автозаводського відділу ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив на адресу суду копію виконавчого провадження з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса.

Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи:

11.04.2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір № 378861539 (а.с. 6), відповідно до якого товариство надало позивачу кредит в сумі 5 000 грн 00 коп. на строк 30 днів, а позивач. зобов`язалася повернути кредит зі сплатою процентів.

Згідно виконавчого напису нотаріуса та відзиву на позов, правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», яке в свою чергу передало таке право Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Доказів правонаступництва суду не надано.

22.12.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинила виконавчий напис за реєстраційним № 75541, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14 295 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 378861539, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 11.04.2019 року (а.с. 7).

Виконавчий напис з 18.08.2022 року перебуває на виконанні в Автозаводському відділі ДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження № 69665173) (а.с. 17, 29-36).

Вирішуючи спір, суд ураховує наступне:

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 18 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Отже, за змістом наведених норм права нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи належно оформлені такі документи та чи підтверджують вони безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. на підставі пункту 2 Переліку № 1172.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказаною постановою доповнено пункт п. 2 Переліку № 1172 новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року у адміністративній справі № 826/20084/14, що залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року та постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Суд виходив з того, що доповнений оскаржуваною постановою розділ Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що фактично нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором та повноважень іпотекодержателя.

Отже, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірила та не встановила, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172.

У зв`язку з цим не мають істотного значення доводи відповідача про надання нотаріусу достатніх документів на підтвердження безспірності заборгованості та належного повідомлення боржника.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп. та судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 536 грн 80 коп., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного: відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

До позовної заяви позивач надала суду копію договору про надання послуг професійної правничої допомоги від 21.06.2023 року (а.с. 9), акт виконаних робіт та наданих послуг (а.с. 10), оригінал квитанції № б/н від 26.06.2023 року на суму 5 000 грн 00 коп. (а.с. 1).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією про сплату послуг надання професійної правничої допомоги від 26.06.2023 року (а.с. 1).

Представником було проведено консультацію клієнта (200 грн 00 коп.), проведено ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (800 грн 00 коп.), підготовлено заяву про забезпечення позову (800 грн 00 коп.), підготовлено позовну заяву (3 200 грн 00 коп.).

Представник відповідача заперечував проти стягнення на корить позивача витрат на правничу допомогу, вважав суму 5 000 грн 00 коп. не співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Суд враховує також, що справа не є складною, не потребувала від правника значних зусиль та часу, існує усталена судова практика у справах зазначеної категорії. Розумними та співмірними є витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн 00 коп.

Ураховуючи вищевикладене, відповідно до статей263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., за реєстраційним № 75541, вчинений 22.12.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» коштів у розмірі 14 295 грн 00 коп. на підставі кредитного договору № 378861539, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» 11.04.2019 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп., судовий збір при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 536 грн 80 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн 00 коп., а всього 4 610 грн 40 коп.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код юридичної особи 35625014, місцезнаходження юридичної особи: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; адреса для листування: вул. Лісова, 2, поверх 4, м. Бровари, 07400).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова