ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2023 року

м. Харків

справа № 638/5191/22

провадження № 22ц/818/2255/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», представниця відповідача - Левицька А. В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року в складі судді Агапова Р.О.

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання повернення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 06 червня 2019 року вона в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» оформила анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» (Угода №SAMDNWFC5 від 06 червня 2019 року), є власницею банківської картки № НОМЕР_1 та додаткової картки № НОМЕР_2 відповідно до рахунку відкритого в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк». На вказаному рахунку станом на 06 квітня 2022 року знаходилось 32 740,00 євро.

Зазначила, що у зв`язку із виникненням питань щодо руху коштів та невідповідністю залишків за рахунком, 13 квітня 2022 року вона звернулась до відділення банку за наданням роз`яснень та отриманням виписок за рахунками. Ознайомившись із наданими виписками нею з`ясовано, що 06 квітня 2022 року в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» (Угода № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року), на підставі якої на її ім`я без її відома відкритий картковий рахунок у гривні № НОМЕР_3 .

Також стало відомо що в період з 07 квітня 2022 року по 12 квітня 2022 року з її валютного рахунку без її згоди та відома були списані кошти у сумі 1 270,00 євро, а саме: 07 квітня 2022 року з карткового рахунку НОМЕР_2 - 300,00 євро; 08 квітня 2022 року з карткового рахунку НОМЕР_1 - 300,00 євро; 09 квітня 2022 року з карткового рахунку НОМЕР_1 - 300,00 євро; 12 квітня 2022 року з карткового рахунку НОМЕР_1 - 370,00 євро. Зазначені суми перераховані на картковий рахунок у гривні № НОМЕР_3 .

13 квітня 2022 року зазначений картковий рахунок заблокований за її заявою.

Вказала, що угоду № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року вона не укладала, картку № НОМЕР_3 не отримувала, інформацію щодо фінансового номеру, ПIН-коду банківської картки № НОМЕР_1 та додаткової картки № НОМЕР_2 нікому не передавала.

Посилалася на те, що з виписки по картці/рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) і додатковими рахунками договору № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року вбачається, що грошові кошти, які зараховані шляхом переказу з банківської картки № НОМЕР_1 та додаткової картки № НОМЕР_2 через додаток «Приват24», списані через зняття готівки.

Зазначила, що оскільки вона угоду № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року не укладала, картку № НОМЕР_3 не отримувала, вона звернулась до банку з вимогою надати копію зазначеної угоди та надати роз`яснення щодо обставин відкриття та отримання картки № НОМЕР_3 . У відповідь на звернення від банку надійшов лист № 20.1.0.0.0/7- 220505/3025, в якому банк відмовив у поверненні незаконно списаних грошових коштів. Після повторного звернення, 14 червня 2022 на її адресу надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-220530/4223 від 30 травня 2022 року, у якому банк фактично відмовив в наданні інформації щодо відкриття невідомими особами карткового рахунку на її ім`я, укладання угоди № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року та відповідно обставин отримання пластикової картки.

05 липня 2022 року на адресу відповідача направлена вимога про повернення грошових коштів у розмірі 1 270,00 євро, однак листом від 06 липня 2022 року № 20.1.0.0.0/7-220705/14498 у задоволенні вимоги відмовлено.

Просила зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 970,00 євро, що станом на день подання позову становить 35 443,80 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_1 ; зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 300,00 євро, що станом на день подання позову становить 10 962,00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .; судові витрати покласти на відповідача; стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини у справі. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що жодними доказами не підтверджується, що вона в період спірного списання грошових коштів реєструвалася у системі інтернет-банкінгу «Приват24» та використовувала її з метою доступу до відкритих на її ім`я у відповідача карткових рахунків. Відсутні обставини, які безспірно доводять, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Натомість у матеріалах справи є доказ перевипуску sіm-карти, здійснений у м. Дніпро.

21 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому посилався на те, що sіm-карта з номером телефону, який використовувався для підключення фінансового телефону, на час здійснення спірних транзакцій знаходилась за кордоном та певний проміжок часу взагалі не використовувалася позивачкою. Зміна sіm-карти відбулась 23 грудня 2021 року, тобто більше ніж за чотири місяці до спірних подій. Отже, є безсумнівною бездіяльність позивачки, яка легковажно втратила будь-який контроль над своїм номером телефону, номер якого був зареєстрований як фінансовий.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка не довела належними та допустимими доказами, що її право, як клієнтки банку порушено відповідачем.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 червня 2019 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку в Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк». У вказаній анкеті-заяві також зазначено номери телефонів позивачки НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 (а.с.45).

Як зазначає ОСОБА_1 , вона є власником банківської картки № НОМЕР_1 та додаткової картки № НОМЕР_2 відповідно до рахунку, відкритого в Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк».

Сторони також не заперечують того, що карткою № НОМЕР_2 за розпорядженням Вайттінен О.П. мав право розпоряджатися і ОСОБА_3 , її син (а.с.65).

Також, матеріали справи містять укладену між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06 квітня 2022 року, опис фінансової послуги - відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування, підпис клієнта - підписано ОТП 06 квітня 2022 року 12:49 годині. Картка № 011213 (а.с.47-58).

Як вбачається з виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» по картці/рахунку № НОМЕР_8 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC5 від 06 червня 2019 року за період 01 січня 2021 року по 13 квітня 2022 року здійснено наступні операції:

07 квітня 2022 року «Переказ на картку ПриватБанк через додаток Приват24», з картки НОМЕР_9 переказано 300,00 EUR;

08 квітня 2022 року «Переказ на свою картку через додаток Приват24», з картки № НОМЕР_8 переказано 300,00 EUR;

09 квітня 2022 року «Переказ на свою картку через додаток Приват24», з картки № НОМЕР_8 переказано 300,00 EUR;

12 квітня 2022 року «Переказ на свою картку через додаток Приват24», з картки № НОМЕР_8 переказано 370,00 EUR (а.с.19-20).

Із виписки Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» вбачається, що по картці/рахунку № НОМЕР_3 і додатковим рахункам договору №SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року за період з 12 січня 2022 року по 12 квітня 2022 року здійснено наступні операції:

07 квітня 2022 року «Переказ на картку ПриватБанк через додаток Приват24. Відправник ОСОБА_3 », картку № НОМЕР_3 поповнено на 9 561,00 грн;

07 квітня 2022 року «Зняття готівки» з картки № НОМЕР_3 знято 3 000,00 грн;

08 квітня 2022 року «Переказ зі своєї картки 51**10 через додаток Приват24», картку № НОМЕР_3 поповнено на 9 540,00 грн;

08 квітня 2022 року здійснено чотири операції «Зняття готівки», з картки № НОМЕР_3 знято на загальну суму 16 000,00 грн;

09 квітня 2022 року «Переказ зі своєї картки 51**10 через додаток Приват24», картку № НОМЕР_3 поповнено на 9 513,00 грн;

09 квітня 2022 року здійснено три операції «Зняття готівки», з картки № НОМЕР_3 знято на загальну суму 9 000,00 грн;

11 квітня 2022 року «Поповнення мобільного НОМЕР_6 », з картки № НОМЕР_3 переведено 204,00 грн;

12 квітня 2022 року «Переказ зі своєї картки 51**10 через додаток Приват24», картку № НОМЕР_3 поповнено на 11 777,10 грн;

12 квітня 2022 року здійснено три операції «Зняття готівки» з картки № НОМЕР_3 знято на загальну суму 11 900,00 грн (а.с.21-22).

ОСОБА_1 стверджує, що зазначені транзакції вона не ініціювала.

Як вбачається з відповідей Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-220530/4223 від 30 травня 2022 року та № 20.1.0.0.0/7-220705/14498 від 06 липня 2022 року, № 20.1.0.0.0/7-220505/3025 від 17 травня 2022 року банк повідомив про неможливість повернення коштів, оскільки картка № НОМЕР_3 ( НОМЕР_11 ) відкрита 06 квітня 2022 року 12:49 годині в системі дистанційного обслуговування клієнтів «INTERNEY BANKING Приват24» з логіном НОМЕР_6 . Вхід в «Приват24» був здійснений під авторизацією ОСОБА_1 . При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у « Приват24 », створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону ОСОБА_1 та іншої особистої інформації (а.с.10-11,12-13, 17-18).

Службовою перевіркою, проведеною за фактами здійснення переказів грошових коштів з картки № НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 . Головним спеціалістом з захисту електронних платежів та послуг ГО УБ по Північно - Східному МРУ Тарковим О.Б. сумісно з провідним спеціалістом з економічної безпеки ГО по РП Мацнєвим Д.С. встановлено наступне: «В період часу 07 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року з картки № НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 знято грошові кошти на загальну суму 40 303,5 грн (з урахуванням комісії Банку). Грошові кошти в сумі 31 054, 5 грн було знято через банкомат CADN7526 (м. Дніпро вулиця Олександра Поля, № 66) з використанням послуги «Операція без картки» Фотоматеріали, придатні для ідентифікації особи, відсутні. В сумі 9 045,00 грн було знято через банкомат CADN2962 (м. Дніпро, вулиця Олександра Поля, № 104) з використанням послуги «Операція без картки». Фотоматеріали, придатні для ідентифікації особи, відсутні. В сумі 204,00 грн на поповнення мобільного телефону НОМЕР_6 , закріпленого за самим клієнтом (знімок екрану 1 2023.04.12). Грошові кошти на картку № НОМЕР_3 було переказано з інших карток клієнта, саме: з картки № НОМЕР_1 08 квітня 2022 року в сумі 300,00 EUR, 09 квітня 2022 року - 300,00 EUR та 12 квітня 2022 року - 370,00 EUR; картки № НОМЕР_2 07 квітня 2022 року - 300,00 EUR. Вказані перекази грошових коштів зроблено через «Приват24» для фізичних осіб (мобільна версія).

Аналізом даних, отриманих за заявкою SIMMON (Дані про мобільні пристрої і географічні координати їх роботи), встановлено (знімок екрану 2 2023.04.12), що в період часу з 04 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року в акаунт клієнта в «Приват24» (логін НОМЕР_6 ) неодноразово здійснювалися входи з нетипового для даного акаунту пристрою SM-A025F|SAMSUNG (imei: НОМЕР_13 , нетипових IP адрес з нетипової геопозиція (м. Дніпро). 13 квітня 2022 року логін клієнта змінено на НОМЕР_14 , з того ж часу використовуються типові пристрої ZH960|ZH960 (imei 2A51BFCB342C0517, планшет) та R6000 PLUSIOUKITEL (imei: D36D8F18725A04F смартфон), типові IP-адреси та типова геопозиція. Час здійснення входів в «Приват24» встановлено згідно даних ПК «EAntiFraudKC». Згідно ПК «Адмін. панель «Приват24» встановлено, що перед здійсненням переказів грошових коштів з 07 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року пароль входу в «Приват24» не змінювався, тобто особа, що проводила вказані перекази знала пароль та мала доступ до фінансового номеру телефону клієнту НОМЕР_6 .

Картку № НОМЕР_3 випущено 06 квітня 2022 року під бранчем DNXQ (Напрямок Роздрібний бізнес). Картка № НОМЕР_3 є віртуальною і немає фізичного носія. Факт отримання картки клієнтом підтверджено OTP-паролем, про що вказує «Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» від 06 квітня 2022 року (остання сторінка). В ході вивчення ПК «Архів повідомлень» встановлено, що повідомлення, отримані клієнтом в період часу з 06 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року недоступні у зв`язку зі сплином часу зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Виборка по SMS-повідомленням з ОТР паролями) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями за період часу 06 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року також відсутня. При вивченні даних, отриманих за заявкою SM.SARC (Архів вихідних SMSARC за номером телефону) встановлено, що відповідь на заявку містить інформацію про підпис вище зазначеної «Заяви...», здійснений за допомогою ОТР-пароля 06 квітня 2022 року о 12 год. 48 хвилин 59 секунд (рядок 4).

В ході ознайомлення з діалогом (файл МР 4) між клієнтом ОСОБА_1 та банком за 06 травня 2022 року (час з`єднання 13:44:34) встановлено, що клієнт повідомила, що постійно проживає за кордоном, а sim-карта з фінансовим номером телефону НОМЕР_6 знаходилася у третьої особи (сина позивачки). На час діалогу клієнт повідомила, що sim-карта загублена. Також клієнт повідомила, що sim-картою вони не користувалися. Вона не потрібна була. Телефоном ( НОМЕР_6 ) не користується. Вона не знала, що треба було «підв`язати телефон під банк».

Таким чином, перекази грошових коштів з карток клієнта №№ НОМЕР_15 та НОМЕР_2 були здійснені через «Приват24» для фізичних осіб (мобільна версія) на картку того ж клієнта № НОМЕР_3 . Входи в «Приват24» здійснювалися з фінансового номеру клієнта НОМЕР_6 . Грошові кошти з картки № НОМЕР_3 знято з банкоматів Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в м. Дніпро з використанням послуги «Операція без картки». Отримання віртуальної картки № НОМЕР_3 підтверджено ОТР паролем, направленим на фінансовий номер телефону клієнта НОМЕР_6 » (а.с.57-58).

Як вбачається з відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «LIFECELL» № 2875д від 28 червня 2023 року, заміна SІМ-картки за номером НОМЕР_6 відбулась 23 грудня 2021 року у 12:31 годині в магазині «LIFECELL» за адресою: м. Дніпро, бульвар Європейський № 2. Персональні дані особи, яка отримувала нову sim-карту не фіксувалася та у Товариства з обмеженою відповідальністю «LIFECELL» відсутні (а.с.131).

Згідно із частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (тут і далі в редакції Положення на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.

Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (пункт 10 розділу VI Положення).

Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та підтверджується сталою судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 26 липня 2023 року у справі № 759/23568/20 (провадження № 61-2798св23) та інших.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16 (провадження № 61-17629св18) зазначено, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Матеріали справи свідчать про те, що на ім`я ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06 червня 2019 року в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк» відкрито рахунок та надано банківська картка № НОМЕР_1 та додаткова картка № НОМЕР_2 , якою мав право розпоряджатися ОСОБА_3 , син позивачки.

Також, матеріали справи містять укладену в електронній формі від імені ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 06 квітня 2022 року, опис фінансової послуги - відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування, підпис клієнта - підписано ОТП 06 квітня 2022 року 12:49 годин, за якою відкрито картку № НОМЕР_3 та яка є віртуальною і немає фізичного носія.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із виникненням питань щодо руху коштів та невідповідністю залишків за рахунком, 13 квітня 2022 року вона звернулась до відділення банку за наданням роз`яснень та отриманням виписок за рахунками. Ознайомившись із наданими виписками нею з`ясовано, що 06 квітня 2022 року в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» (Угода № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року), на підставі якої на її ім`я без її відома відкритий картковий рахунок у гривні № НОМЕР_3 . Також стало відомо, що в період з 07 квітня 2022 року по 12 квітня 2022 року з її валютного рахунку без її згоди та відома були списані кошти у сумі 1 270,00 євро, які перераховані на картковий рахунок у гривні № НОМЕР_3 . 13 квітня 2022 року зазначений картковий рахунок заблокований за її заявою.

Вказала, що угоду № SAMDNWFC8 від 06 квітня 2022 року вона не укладала, картку № НОМЕР_3 не отримувала, інформацію щодо фінансового номеру, ПIН-коду банківської картки № НОМЕР_1 та додаткової картки № НОМЕР_2 нікому не передавала.

За результатами проведеної Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» перевірки встановлено, зокрема, що в період часу з 04 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року в акаунт клієнта в «Приват24» (логін НОМЕР_6 ) неодноразово здійснювалися входи з нетипового для даного акаунту пристрою SM-A025F|SAMSUNG (imei: НОМЕР_13 , нетипових IP адрес з нетипової геопозиція (м. Дніпро). 13 квітня 2022 року логін клієнта змінено на НОМЕР_14 . З того ж часу використовуються типові пристрої ZH960|ZH960 (imei 2A51BFCB342C0517, планшет) та R6000 PLUSIOUKITEL (imei: D36D8F18725A04F смартфон), типові IP-адреси та типова геопозиція. Перед здійсненнім переказів грошових коштів з 07 квітня 2022 року до 12 квітня 2022 року пароль входу в «Приват24» не змінювався. Тобто особа, що проводила вказані перекази знала пароль та мала доступ до фінансового номеру телефону клієнту НОМЕР_6 . Картка № НОМЕР_3 є віртуальною і немає фізичного носія. В ході ознайомлення з діалогом (файл МР 4) між клієнтом ОСОБА_1 та банком за 06 травня 2022 року (час з`єднання 13:44:34) встановлено, що клієнт повідомила, що постійно проживає за кордоном, а sim-карта з фінансовим номером телефону НОМЕР_6 знаходилася у третьої особи (сина позивачки). На час діалогу клієнт повідомила, що sim-карта загублена. Також клієнт повідомила, що sim-картою вони не користувалися. Вона не потрібна була. Телефоном ( НОМЕР_6 ) не користується. Вона не придала жодного значення, що треба було «підв`язати телефон під банк».

Разом з тим банком не було доведено, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, зокрема, переводити грошові кошти та знімати їх у банкоматах.

Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і Правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ y мережі «Інтернет», і саме клієнт несе повну відповідальність за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН- коду або нанесених на картці даних, а також за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до розголошення ПІН-коду або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

При цьому, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги, що матеріали справи не містять Умов і Правил надання банківських послуг, підписаних позивачкою, тому їх не можна розцінювати як частину договору банківського обслуговування. Таким чином, Умови та Правила надання банківських послуг в даному випадку не можуть застосовуватися до заявлених вимог.

Колегія суддів встановила, що відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивачки, не довів, що позивачка, як володілець та користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до її карткового рахунку чи надала інформацію третім особам, що дало змогу ініціювати платіжні операції. ОСОБА_1 як користувач карток своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Списання грошових коштів з карткових рахунків ОСОБА_1 відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивачка повідомила про цей факт банк.

Урахувавши застосовані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, колегія суддів виходить з того, що Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що ОСОБА_1 , як користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю сприяла у доступі до відомостей по карткам, її особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції у період з 07 квітня 2022 року по 12 квітня 2022 року щодо перерахування з її карткового рахунку грошових коштів та зняття цих коштів на загальну суму 1 270,00 євро, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи на зазначені обставини, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що справу роглянуто за зверненням позивачки і позовні вимоги задоволено саме в межах заявлених нею вимог.

Мотивування суду першої інстанції щодо не застосування правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 є помилковим, оскільки така правова позиція використовувалась в постановах від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22, від 26 липня 2023 року у справі № 759/23568/20 (провадження № 61-2798св23) тощо.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву та апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, однак вона звільнена від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 992,40 грн та апеляційної скарги в розмірі 1 488,60 грн, а всього в розмірі 2 481,00 грн, підлягає стягненню з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь держави.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання повернення коштів - задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 970,00 євро, що станом на день подання позову становить 35 443,80 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 300,00 євро, що станом на день подання позову становить 10 962,00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави 2 481,00 грн за подачу позову та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.