Справа № 766/6819/23
УХВАЛА

про залишення позову без руху

24 листопада 2023 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСББ «САТУРН-5» в особі голови Тихоші Олени Володимирівни, ОСОБА_3 про несанкціонований доступ до житла, зобов`язання відновлення водопостачання та водовідведення, покладання витрат з демонтажу, стягнення моральної шкоди, примушення надати відповідь, зобов`язання надати розрахунок витрат,-

В С Т А Н О В И В:

25.09.2023 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 року визначено головуючого суддю Дорошинську В.Е.

18.10.2023 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в новій редакції.

20.11.2023 до Херсонського міського суду Херсонської області з ВРМПФО Департаменту адміністративних послуг ХМР надійшли відповіді на запит, щодо місця реєстрації відповідачів.

Вивчивши матеріали позовної заяви приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.175, 177 ЦПК України, зокрема:

1. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В порушення вказаних вимог закону позовна заява не містить: щодо позивача ОСОБА_2 - поштового індексу, реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номеру і серії паспорту для фізичних осіб - громадян України, номеру засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; щодо позивача ОСОБА_1 - адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; щодо відповідачів відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

2. Відповідно до п.п.3, 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В порушення вказаних вимог закону зміст позовних вимог є неконкретизованим, а саме, позивачі просять несанкціонований доступ до житла, зобов`язання відновлення водопостачання та водовідведення, покладання витрат з демонтажу, примушення надати відповідь, зобов`язання надати розрахунок витрат, разом з тим не зрозуміло, який спосіб захисту прав або інтересів, позивачів вони просять суд визначити у рішенні, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону. Також, оскільки позов подано кількома позивачами, не конкретизовано зміст вимог щодо кожного. Більш того, у поданій позовній заяві в новій редакції, не зазначено другого позивача, однак заяви про повернення позову, від нього, на адресу суду не надходило, як і заяви, щодо підтримання вимог в первісній редакції.

Крім того, просять стягнути моральну шкоду, разом з тим не вказують обґрунтованого розрахунку та оскільки, позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

3. Крім того, згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, на підставу для звільнення від сплати судового збору позивачі посилаються на положення Закону України «Про захист прав споживачів». Однак з такою позицією позивачів суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивачами заявлені вимоги про несанкціонований доступ до житла, зобов`язання відновлення водопостачання та водовідведення, покладання витрат з демонтажу, стягнення моральної шкоди, примушення надати відповідь, зобов`язання надати розрахунок витрат.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12квітня 1996 року №5«Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

За змістом п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка купує, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Проте, зі змісту пред`явленого позивачами позову не можна однозначно встановити, що між ними та ОСОБА_3 і між ОСББ «САТУРН-5» та ОСОБА_2 виник спір, який стосується захисту їх прав споживача послуг, що надаються, що, як наслідок, вказувало б на наявність підстав для звільнення особи від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Для встановлення ставки судового збору, необхідно звернутись до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік». Відповідно до ст.7 зазначеного Закону, з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Згідно п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 1073,60 грн.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але неменше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п.1п.1ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того судовий збір сплачується кожним позивачем окремо.

Тобто, вказане положення законодавства не звільняє позивачів від сплати судового збору за вимоги до ОСОБА_3 про: несанкціонований доступ до житла, зобов`язання відновлення водопостачання та водовідведення, покладання витрат з демонтажу, стягнення моральної шкоди.

Такі вимоги повинні бути оплачені на загальних підставах, як вимоги немайнового та майнового характеру. При цьому, позивачами не надано квитанції про сплату судового збору за вказані вимоги, як і не зазначено належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, позивачі мають сплати судовий збір, а саме кожний, за три немайнові вимоги, у розмірі по 3220,80 грн., при умові, якщо підтримують їх у викладеній редакції та за одну майнову, а саме 1 відсоток ціни позову, але неменше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при умові, якщо підтримують їх у викладеній редакції.

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В іншому випадку, враховуючи викладене вище, оскільки, позивачі, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилаються на ЗУ «Про захист прав споживачів», їх вимоги потребують уточнень обґрунтування позивачів з приводу застосування до спірних правовідносин положень вказаного Закону та їх звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачам строк для усунення її недоліків, зазначених вище.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх неусунення у встановлений судом строк позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачам.

Керуючись ст.ст.233,234 КЗпП України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 2, 4, 5, 43, 95, 175-177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСББ «САТУРН-5» в особі голови Тихоші Олени Володимирівни, ОСОБА_3 про несанкціонований доступ до житла, зобов`язання відновлення водопостачання та водовідведення, покладання витрат з демонтажу, стягнення моральної шкоди, примушення надати відповідь, зобов`язання надати розрахунок витрат - залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви строком у десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконають вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, сплатять суму судового збору, позовна заява буде вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Е. Дорошинська