Єдиний унікальний номер 448/898/15-ц
Провадження № 2/448/2/23
У Х В А Л А

судового засідання

15.11.2023 м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Лазора А.О. про залишення позовної заяви без руху у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

учасники справи:

представник позивача адвокат Кізко Л.С. (в режимі відеоконференцзв`язку),

представник відповідачів адвокат Лазор А.О. (в режимі відеоконференцзв`язку),

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне:

І. Суть клопотання, що вирішується

1. АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою про стягнення заборгованості.

2. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021 року задоволено заяву про самовідвід судді Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2021 року дана справа передана для розгляду судді Гіряк С.І.

3. Ухвалою суду в особі головуючої судді Гіряк С.І. від 20.08.2021 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

4. Ухвалою від 16.01.2023 суд постановив прийняти до спільного розгляду заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» адвоката Кізко Лесі Сергіївни про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2021. В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Запропонувати відповідачам у звязку із збільшення позовних вимог по даній справі, подати до суду заяви (заперечення) або відзив, в якому викласти заперечення відповідно до умов ст.ст.174,178,180 ЦПК України.

5. 11.08.2023 від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Лазора А.О. від імені відповідача ОСОБА_1 , надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху. В обґрунтування якого, адвокат посилається на те, Відповідач-1 просить про залишення позовної заяви без руху у зв?язку із тим, що відповідач неодноразово (клопотання від 14.06.2021 від 04.11.2021) звертався до суду з клопотанням про витребування оригіналу довіреності №7794 від 02.03.2015 на представника, який підписав позовну заяву (бланк АТ Кредобанк номер 000922, копія довіреності міститься в матеріалах справи на а.с.31). Дане клопотання було задоволено судом, однак Позивачем не виконане в повному обсязі. Станом на 11.08.2023 Позивачем так і не надано Суду для огляду або не долучено до матеріалів справи оригінал довіреності №7794 від 02.03.2015 на представника, який підписав позовну заяву (бланк АТ Кредобанк номер 000922).

Додатково зазначає, що дана довіреність видана виключно для представництва інтересів Банку в межах визначених Договором доручення від 06.04.2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТДВ «Інтер-Ріск Україна». В даній довіреності зазначено що Довіреність також втрачає чинність з моменту припинення Договору доручення. Крім цього на зворотньому аркуші довіреність зазначено про наступні обмеження: «представник зобов?язаний дотримуватись вимог договору доручення від 06.04.2012 року стосовно доручення виконання фактичних дій передбачених цією довіреністю». Зазначає, що в матеріалах справи міститься також інший примірник довіреності (бланк АТ Кредобанк номер 906000) №7794 від 02.03.2015, на якому відсутній підпис повіреного (на зворотному аркуші). Така довіреність не відповідає копії довіреності яка міститься на а.с. 31 (бланк АТ Кредобанк номер 000922).

Тому у Відповідача-1 є обгрунтовані сумніви щодо наявності у повіреного повноважень на представництво інтересів Позивача саме у взаємовідносинах з ОСОБА_1 (кредитний договір № 299/3/ від 23.07.2008) та згідно Договору іпотеки від 06.03.2013 з ОСОБА_3 . Крім цього, з наявної інформації, Договір доручення від 06.04.2012 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ТДВ «Інтер-Ріск Україна», припинив свою дію станом на дату подання позовної заяви, у зв`язку з чим така позовна заява підписана не уповноваженою особою - Ковальовою О.О.

Вказує, що з матеріалів справи неможливо встановити припинена довіреність чи чинна, що впливає на вирішення питання наявність повноважень у особи яка підписала позовну заяву.

Також посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦІК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. А згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представник позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 62 ШПІК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 185 ШПІК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Згідно з ч. 1 ст. 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Статтею 248 ЦК України визначено підстави припинення представництва за довіреністю.

6. 26.09.2023 представник позивача подала письмові пояснення на клопотання представника відповідачів про залишення позову без руху, просила відмовити у задоволені такого клопотання.

В поясненнях зазначає, що відповідно до ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.1, 3 ст. 244 ЦК України). Статтею 246 ЦК України визначено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Чинним законодавством не встановлено обмежень, щодо видачі кількості довіреностей.

Вказує, що ст. 44 ЦПК України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначається статтями 248-250 Цивільного кодексу України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви або усної заяви, зробленої у судовому засіданні. У разі відмови представника від наданих йому повноважень представник не може бути у цій самій справі представником іншої сторони. Також, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя (ст. 1000 ЦК України).

Статтею 1003 ЦК України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Звертає увагу, що 25.08.2015 року уповноваженою особою ПАТ «Кредобанк» Ковальовою О.О. було подано до Мостиського районного суду Львівської області позовну заяву 324/2013 про дострокове стягнення заборгованості за Кредитним договором №299/ЗЛ від 23.07.2008 року. На підтвердження своїх повноважень додано копію довіреності на представника №7794 від другого березня дві тисячі п`ятнадцятого року. Довіреність видана строком на один рік. Тобто строк дії довіреності з 02.03.2015 року по 02.03.2016 року, що охоплював період подачі позовної заяви. Довіреність від імені юридичної особи видана уповноваженою особою та скріплена печаткою цієї юридичної особи.

В подальшому уповноваженою особою ПАТ «Кредобанк» Ковальовою О.О. до матеріалів справи було долучено оригінал довіреності на представника №7794 від другого березня дві тисячі п`ятнадцятого року, що за текстом та наданими повноваженнями є ідентичними документами. Разом з тим представник ОСОБА_1 - адвокат Лазор А.О. акцентує увагу, на те, що «...в матеріалах справи міститься також інший примірник довіреності (бланк АТ Кредобанк номер 906000) №7794 від 02.03.2015 на якому відсутній підпис повіреного (на зворотному аркуші)...» В оригіналі довіреності, що міститься в матеріалах справи відсутній підпис під текстом «... Підтверджую отримання документу на повноваження і приймаю до відома, що при виконанні дій на його підставі, я зобов`язаний дотримуватись вимог Договору доручення від 06.04.2012 року стосовно доручення виконання фактичних дій передбачених цією довіреністю..»

Вказує, що ОСОБА_4 вчинено всі дії, що і передбачені цією Довіреністю тим самим вона діла відповідно до повноважень, наданих їй. А тому, своїми діями ОСОБА_4 підтвердила та виконувала всі покладені на неї обов`язки. Довіреність, повноваження по якій були реалізовані, не може бути предметом окремого судового розгляду (Постанова КАС ВС від 18 вересня 2018 року у справі № 826/16572/14). Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що суди мають уникати надмірного формалізму. Адже представник за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді несе кримінальну відповідальність в порядку ст.400-1 ККУ.

Також, на підтвердження повноваження Ковальової Ольги Олегівни на підписання позовної заяви від імені АТ «КРЕДОБАНК», здійснення представництва інтересів останньої у справі №448/898/15-ц, а також ведення претензійної роботи (направлення Боржникам, поручителям (у тому числі майновим) повідомлень-вимог) надає довідку підписану уповноваженими особами Банку.

Щодо тверджень представника відповідача, що Договір доручення від 06.04.2012 року, укладений між ПАТ «Кредобанк» та ТДВ «Інтер-Ріск Україна припинив свою дію станом на дату подання позовної заяви, у зв`язку з чим така позовна заява підписана неуповноваженою особою - Ковальовою О.О., зазначає, що 11.04.2019 року АТ «Кредобанк» та ТОВ «Інтер-Ріск Україна» уклали Договір про розірвання договору доручення від 06.04.2012 року. Станом на дату подання позовної заяви Договір доручення не припинив свою дію. Таким чином Договір доручення і довіреність є документами, які оформляються для належного виконання повіреним вказівок довірителя.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України ст. 1006 Повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Звертає увагу, що увагу, що строк дії довіреності був до 2016 року, Договір доручення діяв до 2019 року, а тому нормами чинного законодавства не встановлено повернення оригіналів довіреностей, строк дії яких закінчився. Просить врахувати часовий проміжок, зокрема, що позов був поданий у 2015 році, ухвалою суду було відкрито провадження, представник ОСОБА_4 не одноразово подавала до суду заяви клопотання, в матеріалах справи міститься оригінал довіреності, а тому вважає, що залишення позовної заяви без руху буде надмірним формалізмом. Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду. Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»). Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції. Тому судді повинні уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі. Адже Довіритель АТ «Кредобанк» не заперечує та не оспорює вчинення процесуальних дій Повіреним, а навпаки очікує щодо його порушене право буде захищене.

ІІ. Позиція учасників справи

7. В підготовчому судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Лазор А.О. просив задовольнити подане клопотання, залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків. Надав пояснення, аналогічні викладеним у письмовому клопотанні.

8. Представник позивача адвокат Кізко Л.С. в підготовчому судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання представника відповідачів, надала пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях, до яких долучені докази на підтвердження її доводів. Просила відмовити у задоволенні клопотання представника відповідачів про залишення позовної заяви без руху.

9. Відповідач ОСОБА_5 в підготовче судове засідання 15.11.2023 не з`явився, повідомлений телефонограмою, в підготовчому судовому засіданні 09.10.2023 висловлював свою думку, що клопотання адвоката ЛазораА.О. підтримує повністю, крім того, 09.10.2023 подав заяву про розгляд справи 11.10.2023 без його участі.

Вивчивши подане представником відповідачів клопотання, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

ІІІ. Застосоване Судом законодавство

10. Завданням цивільного судочинства, як визначено ч.1ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

11. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

12. Згідно із частиною 1 статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

13. Згідно вимог ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Вимоги, яких необхідно додержуватися позивачу при пред`явленні позову, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

14. Статтею 44 ЦПК України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначається статтями 248-250 Цивільного кодексу України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви або усної заяви, зробленої у судовому засіданні. У разі відмови представника від наданих йому повноважень представник не може бути у цій самій справі представником іншої сторони. Також, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя (ст. 1000 ЦК України).

А статтею 1003 ЦК України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України ст. 1006 Повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Висновок Суду

15. Суд, враховуючи наведені норми та обставини справи встановив, що ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021 року задоволено заяву про самовідвід судді Білоуса Ю.Б. від 20.07.2021, у даній справі, яка подана до суду 31.08.2015 та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 21.07.2021 року дана справа передана для розгляду судді Гіряк С.І., ухвалою суду в особі головуючого судді Гіряк С.І. від 20.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні 28.09.2021 були встановлені особи та повноваження учасників процесу, зокрема і представників.

Згідно ухвали суду від 16.01.2023 суд постановив прийняти до спільного розгляду заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» адвоката Кізко Лесі Сергіївни про збільшення розміру позовних вимог від 22.10.2021. При цьому, представник відповідача лише 11.08.2023 звернувся із клопотанням про залишення позовної заяви без руху, у зв`язку із наявністю недоліків, посилаючись на наявність сумнівів у повноваженнях представника позивача Кізко Л.С.

Слід зазначити, що представник позивача надала письмові пояснення на клопотання по залишення позовної заяви без руху з мотивів сумніву у праві представництва, до яких також долучила докази на підтвердження її доводів у поясненнях. Такі докази прийняті до матеріалів справи, оскільки безпосередньо стосуються предмету дослідження змісту клопотання, поданого представником відповідачів.

16. Також необхідно звернути увагу, що, відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Крім того, відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

17. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

18. Пунктом 7 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11«Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

19. Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Зазначене є завданням цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК).

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

20. Крім того, Суд звертає увагу, що 19.05.2023 представник позивача звернувся до суду із клопотаннями: про прийняття зустрічного позову в справі, про призначення в справі судової почеркознавчої експертизи, про призначення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій. Однак, після вчинення вказаної процесуальної дії (19.05.2023), звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без руху (11.08.2023), мотивуючи таку, наявність сумнівів у повноваженнях представника позивача, що свідчить про затягування ним розгляду справи.

21. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається ( частина перша статті 44 ЦПК України).

Верховний Суд неодноразово наголошував, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з?ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об?єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості,добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб?єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

При цьому суд відзначає, що добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «on concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права «venire contra factum proprium» є вираженням «equitable estoppel» - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина грунтується на «principles of fraud» та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище (зокрема, постанови Верховного Суду від 17.11.2018 року у справі №911/205/18, від 24.10.2019 року у справі №904/3315/18, від 06.12.2019 року у справі № 910/353/19).

Відповідно до § 23 Рішення Європейського суду з прав людини від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов?язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив про обов?язок заявника демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов?язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

22. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 (провадження N 11-989заі18) зазначено, що адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 400-1 Кримінального кодексу України).

23. Встановлено, що в постановленій ухвалі суду від 20.08.2021 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, підстав для залишення позовної заяви без руху не було встановлено, водночас на момент вирішення зазначеного клопотання 15.11.2023 такі підстави також не встановлені. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представнику відповідачів про залишення позовної заяви без руху слід відмовити, в зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись статтями 2, 3, 15, 58, 62, 175, 177, 187, 258, 260, 353 ЦПК України, Суд,

постановив:

1. В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Лазора А.О. про залишення позовної заяви без руху в справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний суддею 20.11.2023.

Суддя Світлана ГІРЯК