Справа № 738/1715/23
№ провадження 2/738/359/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої за законом за правом представлення є позивачка онука спадкодавця. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Минець О.В. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, будь яких заперечень проти позову не надали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Виписки з погосподарської книги № 3 за 1991-1995 р.р. по Дягівському старостинському округу від 16.10.2023 слідує, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 . Інші члени колгоспного двору відсутні (а.с.37).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_2 .

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стольне Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з тим, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після померлої ОСОБА_2 була її донька ОСОБА_3 , що підтверджується наявними в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу (а.с.5-6). Однак, що також встановлено судом, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Так, позивачка ОСОБА_1 , являючись донькою ОСОБА_4 (зворот а.с.7, а.с.8), є спадкоємцем за правом представлення після померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 7 червня 2017 року у справі № 6-161цс17: «Спадкування за правом представлення це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення є різновидом спадкового правонаступництва. Якби особа, яку представляють, була б живою на час відкриття спадщини, то вона і була б спадкоємцем за законом, у даному ж випадку на її місце заступив спадкоємець за правом представлення, обсяг прав якого у праві представлення не залежить від фактичних прав особи, яка померла на час відкриття спадщини. Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини».

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи (а.с.50-83), заведеної приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слідує, що позивачка ОСОБА_5 в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

З постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 374/02-31 від 12.10.2023 слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.38).

Згідно довідки про технічний стан нерухомого майна № 106 від 24.07.2023 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.10).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_2 за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями не оформила, позивачка позбавлена можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 становить 28 218 гривні 00 копійок (а.с. 14-36).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ), право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стольне Менського району Чернігівської області) на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко