ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9587/23 Справа № 212/1514/22 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Корчистої О.І.,

суддів Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року у справі № 212/1514/22 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» задоволені частково.

АТ «Криворізька теплоцентраль» подало апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2023 року з суду першої інстанції витребувано цивільну справу, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 26 жовтня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання АТ «Криворізька теплоцентраль» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду мсіта Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху, з наданням скаржнику строку для подачі заяви з обґрунтуванням інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження з урахуванням положень ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

10 листопада 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від АТ «Криворізька теплоцентраль» надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому заявник послався на встановлення карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19 та впровадження воєнного стану на території України.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення заявник, посилаючись на методичні рекомендації надані Верховним Судом, зазначає, що на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється. Вказані заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, з огляду на наступне.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону № 540-IX розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-ІХ (далі - Закон № 731-IX), яким внесено зміни, зокрема до ЦПК України.

Вказаним Законом законодавець по-іншому врегулював питання перебігу процесуальних строків під час дії карантину, які були продовжено на строк дії карантину Законом № 540-IX. Пункт 3 розділу VI «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено у такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-ІХ встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

20-денний строк з часу набрання чинності Законом № 731-ІХ закінчився 06 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, на час ухвалення судом оскаржуваного рішення суду та подання апеляційної скарги повинен бути застосований Закон № 731-ІХ, яким визначено, що «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.»

Натомість, посилаючись на запровадження на території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) заявник не навів доводів та не надав доказів, на підтвердження того, що у АТ «Криворізька теплоцентраль» існували обставини неможливості оскарження рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року у строки визначені законом, і які були, зумовлені впровадженими карантинними обмеженнями.

Крім того, саме лише посилання на факт впровадження на території України воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення першої інстанції у цій справі.

Так, Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливлювали виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (ухвала Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц).

Як вбачається з клопотання про поновлення процесуального строку, позивач посилається на введення неповного робочого тижня та те, що працівники змушені реагувати на сигнали повітряної тривоги.

Однак вбачається, що підприємство відповідача не зупиняло свою роботу протягом спірного періоду та воно не знаходиться в зоні активних бойових дій. Не було наведено жодних причин й не подано доказів, які б підтверджували реальну відсутність у відповідача можливості підготувати та подати апеляційну скаргу у місячний строк після його оприлюднення в єдиному державному реєстрі судових рішень. Недоліки в організації роботи та діловодства юридичної особи не можуть бути поважною причиною для поновлення пропущеного строку.

За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження у період з 15 липня 2022 року (дня оприлюднення повного тексту оскаржуваного рішення в єдиному державному реєстрі судових рішень) по 09 жовтня 2023 року (день подання апеляційної скарги) внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Також апеляційний суд звертає увагу, що представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» був залучений до участі у справі, повідомлявся про розгляд справи судом першої інстанції, надавав заперечення на відзив відповідача на позовну заяву.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеногостаттею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Така позиція також відповідає викладеному у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду №320/4673/16-ц від 19 червня 2019 року.

Частина 2 ст. 358 ЦПК України містить виключення за яких пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення може бути поновлено навіть у випадку подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а саме: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин неперборної сили.

Відповідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, подавши апеляційну скаргу поза межами річного строку на апеляційне оскарження, заявник не зазначив та не надав доказів поважності причин пропуску строку з урахуванням положень ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

У постанові Верховного Суду від 14 червня 2021 року № 760/13632/19 зазначено, що дана норма є імперативною та зобов`язує суд у передбачених випадках відмовляти у відкритті апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року у справі №212/1514/22 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: