Справа № 522/9352/23
Номер провадження № 2/521/4137/23
22 листопада 2023 року
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання - Несвіти Ю.І.,
22.05.2023 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси вищевказану цивільну справу передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 року, вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді Бобуйку І.А.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.07.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його особистої участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір фінансового лізингу №ЧГ-1592 від 05 листопада 2021 року з додатками.
Згідно акту Приймання-передачі від 05.11.2021 р. Клієнту було передано транспортний засіб, який завчасно було придбано ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» у власність та зареєстровано за Лізингодавцем, у користування на умовах фінансового лізингу, а саме: автомобіль «Ford Mustang» (бувший у використанні) VIN (номер шасі/кузову) НОМЕР_1 , тип кузову Кабріолет, колір сірий, рік випуску 2015, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість автомобіля 493007,84 грн.
Судом встановлено, що Лізингоодержувач, здійснивши ряд оплат за графіком платежів, із березня 2022 року (сплачений платіж, окрім авансового платежу) 08.12.2021 року , 10.01.2022 року, 09.02.2022 року, 29.11.2022 року, 29.12.2022 року, порушив графік платежів, через що у нього виникла прострочена поточна заборгованість. Отже, належного виконання зобов?язань за цим Договором Лізингодавець не отримав..
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 4 лютого 2021 року, після отримання Лізингоодержувачем об?єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об?єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: у разі якщо Лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 30 календарних днів; за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом. Для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.
09 лютого 2023 р. Лізингодавець засобом електронної пошти направив Клієнту повідомлення сформоване у формі електронного документу (вих. N° АЛ-921) про необхідність усунення порушень платіжної дисципліни та виконати Договір фінансового лізингу в частині прострочення сплат (погасити прострочену заборгованість) у строк до 23:59 20.02.2023 р.
Лізингоодержувач вимоги Лізингодавця не виконав та не усунув порушення платіжної дисципліни за Договором фінансового лізингу.
22 лютого 2023 р. Лізингодавець засобом електронної пошти направив Клієнту повідомлення сформоване у формі електронного документу (вих. №АЛ-921/2) про відмову від Договору фінансового лізингу № ЧГ-1592 від 05.11.2021 р. (прострочена заборгованість більше ніж 60 днів, п.п. 82.1. Договору) та вимогу про повернення об?єкту фінансового лізингу шляхом самостійного доставлення Лізингодавцю до 17 години 00 хвилин 03 березня 2023 року.
Згідно п. 8.4.1. Договору визначено, що у випадку передбаченому пунктом 8.2. Загальних умов Договору, Договір вважається розірваним (припиненим) на 10 (десятий) календарний день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення Лізингодавцем на адресу Лізингоодержувача.
Згідно ч. 7 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг», повідомлення Сторони Договору фінансового лізингу про відмову від Договору, згідно з якою сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається
Суд звертає увагу сторін, що датою припинення правовідносин фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1592 від 05.11.2021 р. дату десятого календарного дня від моменту відправлення цього Повідомлення. Отже, датою припинення дії Договору фінансового лізингу є 03.03.2021 р.
Суд, також, зазначає, що припинення дії Договору не спричиняє припинення зобов?язань сторін, які виникли під час його дії, зокрема не припиняє боргу клієнта перед ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», яке залишає статус кредитора у зобов?язанні по залишку несплачених Лізингоодержувачем коштів: відшкодування вартості об?єкта фінансового лізингу та винагорода (комісія) Лізингодавця.
У відповідності до п.8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 4 лютого 2021 року, Лізингодавець має право: у разі відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу та неповернення лізингоодержувачем об?єкта фінансового лізингу на вимогу лізингодавця у строки, передбачені договором фінансового лізингу, вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів у частині оплати вартості об?єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу та/або законодавством.
Обов?язок відшкодувати несплачену винагороду Лізингодовця (розділ 5 Графіку лізингових платежів) до моменту припинення дії Договору існує за Лізингоодержувачем в силу загальних норм цивільного законодавства, яке визначає, що договір є обов?язковим до виконання (ст.629 ЦК України) та власно, на підставі самого Договору.
Отже, за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1592 від 05.11.2021 р. наразі, на момент подання позовної заяви, за бухгалтерським обліком товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» рахується наступне: дію Договору припинено датою 03.03.2023 р. на підставі односторонньої відмови Лізингодавця від Договору; автомобіль вартістю 493 007,84 грн. та заборгованість не обслуговується; за фізичною особою ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 як за Лізингоодержувачем обліковується не погашена заборгованість за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1592 від 05.11.2021 року, що складається з: несплаченої вартості об?єкту лізингу заборгованість повної вартості автомобіля; прострочена заборгованість по винагороді Лізингодавця, що нарахована на крайній повним місяць до моменту припинення дії Договору 06.02.2023 р.
Судом встановлено, що з вартості автомобіля, яка складає 493007,84 гривень, відповідачем, сплачено: 174101,97 гривень, несплаченою частиною, що відшкодовує вартість автомобіля є сума 318 9005,87 гривень.
В Договорі спосіб врахування коштів, отриманих від Клієнта, визначено наступним чином: 2.4. При надходженні лізингових платежів від Лізингоодержувача Сторони узгодили наступну черговість виконання Лізингоодержувачем своїх грошових зобов`язань за Договором: оплата сум компенсації витрат, понесених Лізингодавцем та невідшкодованих Лізингоодержувачем; оплата сум штрафних санкцій (пеня, штраф), які підлягають сплаті за порушення зобов`язань за Договором; оплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди (комісії) Лізингодавця; оплата простроченої заборгованості з нарахованого лізингового платежу, що відшкодовує вартість Об?єкта лізингу; оплата поточної заборгованості з нарахованої винагороди (комісії) Лізингодавця; оплата поточної заборгованості з нарахованого лізингового платежу, що відшкодовує вартість Об?єкта лізингу.
Враховуючи п. 8 ч. 1 ст. 20 «Права та обов?язки лізингодавця» Закону України «Про фінансовий лізинг», якою визначено, що Лізингодавець має право, у разі його відмови від договору фінансового лізингу та через неповернення Лізингоодержувачем об?єкта фінансового лізингу на вимогу Лізингодавця в терміни, передбачені договором фінансового лізингу, вимагати дострокову сплату розміру всіх майбутніх лізингових платежів в частині оплати вартості об?єкта фінансового лізингу.
За загальним правилом, припинення дії договору не спричиняє припинення зобов?язань, які виникли під час його дії.
Так, судом встановлено, що невиконаними лишаються зобов?язанням відповідача з відшкодування усієї вартості предмету лізингу, У відповідності до правової конструкції п. 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про фінансовий лізинг». Крім цього, у Лізингоодержувача є непогашена поточна заборгованість з виплати винагороди (комісії) Лізингоодавця, розрахована на момент припинення дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.
Згідно ч.ч.1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 611, 617, 625, 1046, 1048 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 258, 259, 263, 264, 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
- заборгованості у розмірі всіх несплачених лізингових платежів в частині оплати вартості об?єкта фінансового лізингу за Договором фінансового лізингу № ЧГ-1592 від 05.11.2021 року у розмірі - 318 905,87 грн. (триста вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ять) гривень 87 копійок;
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.