Номер провадження: 22-ц/813/1921/23
Справа № 509/2769/21
Головуючий у першій інстанції Козирський Є. С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном та про встановлення факту будівництва об`єктів нерухомого майна під час спільного сумісного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_2 через представника звернулася до Овідіопольського районного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном та про встановлення факту будівництва об`єктів під час спільного сумісного проживання.

Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбу з 06.11.1986 року по 10.06.2014 року. За час спільного сумісного проживання сторонами було набуто право власності на житловий будинок с господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності в установленому законом порядку було зареєстровано 01.11.1994 року. Крім того, у період спільного проживання до 2011 року за спільні кошти сторонами збудовано об`єкти нерухомого майна, які зазначені у технічному паспорті, як самовільно збудовані, а саме - літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М» - сарай 16,3 кв. м. Загальна площа самочинно збудованого нерухомого майна складає 217,4 кв.м. Вказані об`єкти збудовано на земельній ділянці з цільовим призначенням для житлового будівництва та господарських споруд, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Підставою для звернення з даним позовом є відмова відповідача вчинити дії, направлені на державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна, а також неможливість у будь-який інший спосіб ввести в експлуатацію об`єктів нерухомого майна, що порушують право користування та розпорядження спільною сумісною власністю.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди пов`язані з обстеженням та реєстрацією права власності на об`єкти нерухомого майна (перелік) самочинно збудованих будівель, а саме: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» -літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м.. Загальна площа самочинно збудованого нерухомого майна складає 217,4 кв. м., які збудовані подружжям у період з 1992 року до 2011 рік. В інший частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Тобто рішення суду оскаржується в частині задоволених вимог про зобов`язання відповідача не чинити позивачці перешкоди пов`язані з обстеженням та реєстрацією права власності на об`єкти нерухомого майна (перелік) самочинно збудованих будівель, а саме: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м. В іншій частині вимог про відмову у встановленні факту будівництва об`єктів під час спільного сумісного проживання рішення суду не оскаржено і в апеляційному порядку не переглядається.

У частині першій статті 130 ЦПК України зазначено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Аналіз частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси (Постанова Верховного Суду від 08.05.2023 року у справі № 201/9898/19).

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 сформульовано висновок про те, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то потрібно припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому потрібно виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 07.11.2023 року на 15:00 годину відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду апеляційної інстанції письмову заяву про розгляд справи в апеляційному суді без його присутності в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Чубаров С.В. не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без присутності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов частково, зобов`язуючи ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди пов`язані з обстеженням та реєстрацією права власності на об`єкти нерухомого майна (перелік) самочинно збудованих будівель, а саме: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» -літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м.. Загальна площа самочинно збудованого нерухомого майна складає 217,4 кв. м., які збудовані подружжям у період с 1992 року до 2011 рік та відмовляючи в інший частині позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- зведені під час спільного проживання сторін у період до 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 , будівлі та споруди: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (комора) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м. є самочинним будівництвом, що виключає можливість встановлення в судовому порядку факту володіння та користування цим майном;

- реєстрація цих об`єктів у відповідності за Наказом № 158 від 03.07.2018 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України, який зареєстрований в МЮУ 28 серпня 2018 року № 976/32428 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт» проводиться за спільною заявою, або договором про розподіл між співвласниками часток у спільній власності у рівних частках;

- відповідач від укладення договору про розподіл між співвласниками часток, а також поданні спільної заяви ухиляється.

Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

- за час спільного сумісного проживання сторонами було набуто право власності на житловий будинок с господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності в установленому законом порядку було зареєстровано 01.11.1994 року;

- постановою Одеського апеляційного суду від 20.11.2019 року (справа № 509/2934/16-ц), яка залишена без змін Постановою Верховного суду від 16 грудня 2020 року, ОСОБА_1 виділено в натурі у власність 29/50 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 позначені у технічному паспорті, складеному 18 вересня 2014 року КП «Овідіопольське РБТІ», які складаються з: а) веранди літ. «а» у складі приміщень «1-1» - «1-3», площею 24,0 кв.м. вартістю 73 690,00 гривень; б) в житловому будинку літ. «А» - коридор «1-4», площею 4,0 кв. м. вартістю 20 084,00 гривень, - житлову кімнату «1-5», площею 9,9 кв. м. вартістю 49 709,00 гривень; в) гаражу літ. «Б» вартістю 43 646,00 гривень; г) погребу з шийкою літ. «Д,д» вартістю 27 350,00 гривень; д) ворота «№1» вартістю 6 153,00 гривень; е) хвіртки «№2» вартістю 1 985,00 гривень; ж) огорожі «№4» вартістю 5 059,00 гривень; з) водопроводу «№6» вартістю 1 237,00 гривень; а всього виділити майна на суму 236 795 гривень;

- разом з тим, в період спільного проживання сторін до 2011 року за спільні грошові кошти подружжям було збудовано самочинні об`єкти нерухомого майна, а саме згідно технічного паспорту від 10 листопада 2017 року (справа 195) виготовленого КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації»: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м.. загальною площею самочинно збудованого нерухомого майна 217,4 кв. м.;

- рішенням виконавчого комітету Мар`янівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 19 «Про надання дозволу на реконструкцію житлового будинку гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 », від 08.08.2008 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язано останнього отримати у відділі містобудування, архітектури та ЖКХ Овідіопольского РДА дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських будівель в установленому законом порядку;

- рішенням Мар`янівської сільської ради V скликання, XXVII сесія Рішення № 1140-V від 14 травня 2010 року «Про надання дозволу на будівництво літньої кухні та сараю гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 », надано дозвіл на розробку проектної документації літньої кухні та сараю у Овідіопольському районному відділі архітектури та містобудування, зобов`язано отримати дозвіл на початок будівельних робіт в Інспекції ДАБК в Одеській області та зобов`язано без дозволу на початок будівельних робіт до будівництва не приступати;

- відомості щодо належного отримання дозволу на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , дозволу на розробку проектної документації літньої кухні та сараю у Овідіопольському районному відділі архітектури та містобудування, дозволу на початок будівельних робіт отриманого в Інспекції ДАБК в Одеській області матеріали справи не містять;

- згідно наданого позивачем висновку експерта Скибінської Тетяни Михайлівни № 023/2021 від 11.05.2021 року, експерт відповідаючи на питання № 3 зазначає: - « враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився надати доступ до всіх приміщень будівлі …. Експерту не надалось можливим встановити склад приміщень, їх функціональне призначення, площу, висоту, обладнання їх необхідними санітарно-технічними приладами тощо…».

Судова колегія виходить з такого.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного права.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує принцип поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Разом з тим, п.1 наказу № 158 від 03.07.2018 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва житлово-комунального господарства України, зареєстрований в міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 року за № 976/32428 «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт» цей Порядок, розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме:

індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року;

будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року.

Відповідно до п. 1-3 розділу II технічне обстеження об`єктів проводиться відповідно до цього Порядку, будівельних норм, стандартів, нормативних документів і правил, затверджених згідно із законодавством. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці). Технічне обстеження включає такі етапи:

попереднє (візуальне) обстеження об`єкта, у тому числі огляд і фотографування об`єкта та його конструктивних елементів, виконання обмірів, визначення класу наслідків (відповідальності) об`єкта, аналіз проектної та іншої технічної документації (за наявності). Результати фотофіксації підлягають внесенню виконавцем до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - Реєстр будівельної діяльності);

детальне (інструментальне) обстеження об`єкта, у тому числі визначення параметрів і характеристик матеріалів, виробів та конструкцій, із залученням фахівців відповідної спеціалізації та атестованих лабораторій (за потреби).

Якщо етапи технічного обстеження об`єкта, що проводилось, не збігаються з названими етапами, зазначаються фактично пройдені етапи технічного обстеження.

На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об`єкта, проведених заходів, передбачених пунктом 3 цього розділу, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об`єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану.

За результатами оцінки виконавець виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності створює у формі електронного документа звіт про проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), для прийняття їх в експлуатацію (далі - звіт) та підписує його шляхом накладення електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження.

Відомості про можливість/неможливість надійної та безпечної експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження вносяться виконавцем до Реєстру будівельної діяльності.

Відповідно до п. 1 розділу III Порядку прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Замовник (або уповноважена ним особа) подає до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням такого об`єкта через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія» або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг заяву у вигляді заповненої декларації за формою, наведеною в додатку до цього Порядку до якої додаються:

копія документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт;

копія технічного паспорта, складеного до 01 грудня 2021 року, відомості про який внесені виконавцем до Реєстру будівельної діяльності.

У разі подання замовником заяви через електронний кабінет документи, зазначені в абзацах другому та третьому пункту 2 розділу III Порядку, не додаються. Відомості про такі документи зазначаються замовником у декларації під час її заповнення в електронній формі.

У разі надсилання замовником документів рекомендованим листом копії зазначених документів повинні бути засвідчені в установленому законодавством порядку.

Як вже зазначалось, рішенням суду, яке вступило в законну силу, виділено ОСОБА_1 в натурі у власність з 29/50 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позначені у технічному паспорті, складеному 18 вересня 2014 року КП «Овідіопольське РБТІ», які складаються з: а) веранди літ. «а» у складі приміщень «1-1» - «1-3», площею 24,0 кв. м. вартістю 73 690,00 гривень; б) в житловому будинку літ. «А» - коридор «1-4», пощею 4,0 кв. м. вартістю 20 084,00 гривень, - житлову кімнату «1-5», площею 9,9 кв. м. вартістю 49 709,00 гривень; в) гаражу літ. «Б» вартістю 43 646,00 гривень; г) погрібу з шийкою літ. «Д,д» вартістю 27 350,00 гривень; д) ворот «№1» вартістю 6 153,00 гривень; е) хвіртки «№2» вартістю 1 985,00 гривень; ж) огорожі «№4» вартістю 5 059,00 гривень; з) водопроводу «№6» вартістю 1 237,00 гривень; а всього виділено майна на суму 236 795 гривень. При цьому, загальна площа становить 37,9 кв. м. і вона на 2,45 кв. м. більше ідеально належної, а житлова площа становить 9,9 кв. м., що на 11,55 кв. м. менше ідеально належної, і, відповідно реальна частка, яка підлягає виділу ОСОБА_1 , складає 29/50, що більше ідеально належної частки на 2/25 (4/50) часток, тобто, більше на 34 324, 00 гривні, яка стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 .

Разом з тим, питання про визначення порядку користування земельною ділянкою площею 0,25 га., на якій розташований будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , поділений в натурі між сторонами на підставі рішення суду, яке набрало чинності, на час звернення ОСОБА_2 у червні 2021 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майно, сторонами по суті вирішено не було.

Між тим як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, на час подання у червні 2021 року ОСОБА_2 до суду позову у справі, яка переглядається в апеляційному порядку, у провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області з квітня 2020 року перебувала справа № 509/1939/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору: Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 листопада 20221 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , 3-тя особа без самостійних вимог на предмет спору: Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,25 га, кадастровий № :02:001:0198, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , неприватизована і перебуває у фактичному користуванні співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - виділивши в користування ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) з часткою домоволодіння 29/50 часток у праві спільної часткової власності, земельну ділянку під особисте користування під належними будівлями і спорудами, прилеглу до них і не зайняту під забудовами, площею 1450 кв.м, що дорівнює ідеально належній частці. Вхід і в?їзд на ділянку залишити з боку головного фасаду ділянки, з АДРЕСА_2 через ворота (№ 1) і хвіртку (№ 2), і з боку тильного фасаду ділянки та виділивши в користування ОСОБА_4 (ІПН : НОМЕР_2 ) з часткою домоволодіння 21/50 часток у праві спільної часткової власності, земельну ділянку під особисте користування під належними будівлями і спорудами, прилеглу до них і не зайняту під забудовами, площею 1050 кв.м, що дорівнює ідеально належній частці. Вхід і в?їзд на ділянку залишити з боку головного фасаду ділянки, з АДРЕСА_2 через ворота (№ 7), та з боку тильного фасаду ділянки.

Лінія поділу між ділянками, що виділяються в особисте користування співвласників, буде проходити наступним чином: від розділової межі земельної ділянки з боку головного фасаду, з відступом від лівого бічного фасаду ділянки 9,37 м., по прямій, перпендикулярній лінії головного фасаду житлового будинку (літ. «А»), довжиною 7,65 м., до перетину із цією лінією фасаду будинку в точці, що знаходиться на відстані 3,48 м. від лівого кута головного фасаду житлового будинку; далі по відрізкам, які проходять посередині розділових міжквартирних перегородок (див. варіант поділу житлового будинку), із довжинами відрізків 4,85+0,10+1,04+3,13+4,00 м., до перетину із тильним фасадом житлового будинку в точці, що знаходиться на відстані 6,76 м. від лівого кута тильного фасаду житлового будинку; далі поворот направо, по прямій, довжиною 64,16 м., до перетину із лінією тильного фасаду земельної ділянки з відступом від правого бічного фасаду ділянки 13,59 м.

Графічно варіант порядку користування зазначеною земельною ділянкою приводиться в додатку № 1, який є невід`ємною частиною експертизи. При цьому, земельна ділянка, позначена у додатку № 1 жовтим кольором, виділяється першому співвласнику (користувачу), ОСОБА_4 , з часткою 21/50, синім кольором - другому співвласнику (користувачу), ОСОБА_1 , з часткою 29/50. Лінія поділу земельних ділянок між співвласниками і розміри їх відрізків вказані у додатку № 1 червоним кольором.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.12.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою адвоката Чубарова Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 листопада 2021 року у справі № 509/1939/20.

На час розгляду справи, яка переглядається, Одеським апеляційним судом не прийнято рішення у справі № 509/1939/20 за апеляційною скаргою адвоката Чубарова Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 листопада 2021 року у справі № 509/1939/20.

Таким чином, на час звернення ОСОБА_2 у червні 2021 року до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном, в якому позивач вказувала на здійснення ОСОБА_1 перешкод у введенні нею в експлуатацію самочинних будівель: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м.. загальною площею самочинно збудованого нерухомого майна 217,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 через не допуск до здійснення огляду експертом зазначених будівель, між сторонами існував невирішений по суті судовий спір про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок та надвірні споруди, які поділені в натурі між сторонами та самочинні споруди, для введення в експлуатацію яких Порядком «Про затвердження Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт» передбачено надання копії документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт.

Лише після визначення порядку користування земельною ділянкою між сторонами, яким судовим рішенням були виділені в натурі будинок та надвірні споруди, кожна із сторін може реалізувати своє право на ведення в експлуатацію самочинних будівель та споруд, які розташовані на виділеній кожній стороні у користування частині земельної ділянки.

Оскільки існуючий між сторонами судовий спір про визначення між сторонами порядку користування по суті не був вирішений, звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про перешкоджання їй ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпоряджання майном у вигляді недопущення експерта до здійснення технічної інвентаризації для введення в експлуатацію самочинних будівель: літера «А1» - незавершене будівництво 79,5 кв. м., літ. «В» - сарай 27.2 кв. м., літ. «Г» - літня кухня 17,8 кв. м., літ. «З» - літня кухня 59,7 кв. м., літ «і» - сарай 12,7 кв. м, літера «Л» - лабаз (кладова) 4,2 кв. м., літера «М»- сарай 16,3 кв. м.. загальною площею самочинно збудованого нерухомого майна 217,4 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 є передчасним, а висновок суду про наявність підстав для задоволення зазначених вимог ОСОБА_2 помилковим.

Тому рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном з підстав та обгрунтувань, наведених у цій постанові.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом за подання апеляційної скарги сплачений судовий збір у розмірі 1 362 грн., внаслідок чого з позивача на користь апелянта слід стягнути судовий збір у зазначеному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном та про встановлення факту будівництва об`єктів нерухомого майна під час спільного сумісного проживання залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 20.11.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова