Номер провадження: 22-ц/813/1739/23
Справа № 495/1938/17
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.01.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, -

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в якому, з урахуванням уточнень, просив суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: будинок АДРЕСА_1 з травня 2009 року до моменту відкриття спадщини, тобто до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка складається з 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 ; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 ; визнати право власності за ОСОБА_2 на 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 ; визнати право власності за ОСОБА_2 на 15/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 квітня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Вказане судове рішення було оскаржено у апеляційному порядку ОСОБА_2

11 січня 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М., подана з підстав існування обставин, які викликають у заявника сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, а саме того, що на думку ОСОБА_1 , дана колегія суддів нібито отримала неправомірну вигоду від ОСОБА_2 для ухвалення судового рішення на його користь.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За правилами п. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що доводи заяви ОСОБА_1 про те, що колегія суддів Одеського апеляційного суду в складі Погорєлової С.О., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. нібито отримала неправомірну вигоду від ОСОБА_2 для ухвалення судового рішення на його користь, є виключно припущеннями заявника, на підтвердження яких ОСОБА_1 не надано жодного доказу.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку, що викладені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М. доводи щодо існування обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, засновані на припущеннях, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, з якого можна було б дійти висновку про упередженість вказаних суддів Одеського апеляційного суду, їх необ`єктивності при розгляді даної цивільної справи.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 268 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_1 суддям Одеського апеляційного суду Погорєлової С.О., Князюку О.В., Таварткіладзе О.М., - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду Одеської області для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе