Справа № 450/3739/19 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-з/811/247/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
20 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.
за участі секретаря: Салати Я.І.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ будинку та земельних ділянок і зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок,-
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про поділ будинку та земельних ділянок, в якому просив:
здійснити реальний поділ земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер: 462368400:01:005:2109;
виділити йому у власність з урахуванням площ під забудовами частину вказаної земельної ділянки площею 852,45 кв. м із геометричними розмірами по периметру від точки «Б» у м: 16,83; 5,47; 3,64; 39,29; 13,59; 37,50; 0,95; 3,00; 18,89; 13,45;
встановити сервітут без внесення плати за користування майном на частину земельної ділянки площею 41,8 кв. м, яка йому виділяється, з такими геометричними розмірами у м: 3,00; 9,48; по дузі; 5,47; 13,05, для заїзду власнику ОСОБА_1 ;
виділити у власність ОСОБА_1 із земельної ділянки кадастровий номер: 462368400:01:005:2109 дві земельні ділянки з врахуванням площ під забудовами: першу - з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки «Б» у м: 3,504 22,40; 3,64; 22,30, площею 79,50 кв. м; другу - з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки «В» у м: 37,21; 0,95; 37,50; 2,70 площею 68,05 кв.м;
здійснити реальний поділ земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер: 462368400:01:005:2110;
виділити ОСОБА_2 у власність з урахуванням площ під забудовами частину вказаної земельної ділянки площею 147,55 кв. м із геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки «А» в м: 11,28; 18,89; 3,001,05; 3,00; 6,50; 8,96; 7,83; 4,50;
встановити сервітут на частину земельної ділянки площею 3,40 кв. м, яка виділяється відповідачу, з такими геометричними розмірами у м: 1,05; 3,00; 1,22; 3,00 для заїзду власнику ОСОБА_1 ;
виділити ОСОБА_1 частину зазначеної земельної ділянки площею 852,45 кв. м із геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від точки «А» у м: 4,50; 7,83; 8,96; 1,00; 8,50; 1,05; 37,21; 17,29; 34,14; 22,71; 6,00;
встановити сервітут без внесення плати за користування майном на частину земельної ділянки площею 3,93 кв. м, яка виділяється ОСОБА_1 із земельної ділянки, кадастровий номер: 462368400:01:005:2110, із такими геометричними розмірами у м: 1,00; 3,93; 1,00; 3,93 для можливості обслуговування і ремонту стіни житлового будинку літ. «А-1» власника ОСОБА_2 ;
виділити у власність ОСОБА_2 господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сарай «Б», сарай «В», вбиральню «Г»;
виділити у власність ОСОБА_1 підвал у цокольному поверсі житлової прибудови «А'-1» літ. «І» площею 13,1 кв. м у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з нього на користь відповідача грошову компенсацію за зменшення частки у розмірі 3 460,00 грн;
вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із зустрічним позовом про реальний розподіл житлового будинку та земельних ділянок, в якому просив:
провести реальний поділ будинковолодіння - житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності, виділивши у йому у приватну власність в натурі приміщення та споруди: коридор літ. «1-8» площею 5,5 кв. м, кухню літ. «1-9» площею 7,7 кв. м, житлову кімнати літ. «1-7» площею 25,2 кв. м, житлову кімнату літ. «1-6» площею 21,9 кв. м, півпідвал літ. «І» площею 13,1 кв. м, півпідвал літ. «ІІ» площею 13,2 кв. м, сарай «Б», сарай «В», вбиральню «Г» та огорожу;
залишити у власності ОСОБА_2 приміщення коридору літ. «1-1» площею 7,9 кв. м, кладової літ. «1-2» площею 4,4 кв. м, житлову кімнату літ. «1-3» площею 17 кв. м, житлову кімнату літ. «1-4» площею 15 кв. м, кухню літ. «1-5» площею 8,3 кв. м, веранду літ. «І» площею 4,7 кв. м, погріб «ПГ», огорожу, ворота;
при відхиленні від розміру часток стягнути відповідно грошову компенсацію у розмірі, визначеному експертом у додатковому висновку;
вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 січня 2021 року скасовано.

Постановлено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, а зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Проведено реальний поділ будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності.

Виділено у приватну власність ОСОБА_1 в натурі, наступні приміщення та споруди : коридор літ 1-8 площею 5,5 кв.м, кухню літ 1-9 площею 7,7 кв.м, житлову кімнату літ 1-7 площею 25,2 кв.м, житлову кімнату літ 1-6 площею 21,9 кв.м, півпідвал літ І площею 13,1 кв.м, півпідвал літ ІІ площею 13,2 кв.м, сарай Б , сарай В, вбиральню Г та огорожу.

Виділено у приватну власність ОСОБА_2 приміщення коридору літ 1-1 площею 7,9 кв.м, кладової літ 1-2 площею 4,4 кв.м, житлову кімнату літ 1-3 площею 17 кв.м, житлову кімнату літ 1-4 площею 15 кв.м, кухню літ. 1-5 площею 8,3 кв.м, веранду літ І площею 4,7 кв.м, погріб ПГ, огорожу, ворота.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 22 785 грн грошової компенсації за відхилення від розміру часток.

Проведено розподіл земельної ділянки площею 1000 кв.м. кадастровий номер :01:005:2109:

Виділено ОСОБА_2 у власність:

земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.Б в м:18,90; 2,88; 18,89;1,88 площею 43,0 кв.м.

земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.В в м: 37,21; 13,05; 22,18; 5,30; 61, 69; 16,29 площею 734, 0 кв.м.

Виділено ОСОБА_1 :

земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.Б в м: 9,77; 22,18; 9,50; 3,05; 3,00; 2,88; 18,90 площею 223 кв.м.

Проведено розподіл земельної ділянки площею 1000 кв.м. кадастровий номер :01:005:2110:

виділено ОСОБА_2 у власність:

земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.А в м:11,28; 18,89; 1,22; 5,50; 1,00; 3,93; 1,00; 5,03; 7,83; 4,50 площею 148, 0 кв.м.

земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.В в м: 3,00; 27,00; 1,05; 37,21 площею 75, 0 кв.м.

Виділено ОСОБА_1 :

земельну ділянку з геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т.А в м: 4,50; 7,83; 5,03; 1,00; 3,93; 8,50; 27,00; 14,29; 34,14; 22, 71; 6,00 площею 777, 0 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 787 грн грошової компенсації за відхилення від розміру часток.

Зобов`язано ОСОБА_1 перенести (облаштувати) входи в сарай Б, сарай В і вбиральню Г зі сторони своєї земельної ділянки; перенести газовий лічильник на свою частину житлового будинку, що є у власності, а також облаштувати вихід на горище, що розташоване над його частиною в будинковолодінні.

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2021 року встановлено сервітут без внесення плати за користування майном на частині земельної ділянки площею 8,9 кв. м із розмірами: 2,88; 3,00; 3,05; 3,00, яка виділена ОСОБА_1 для зручного користування ОСОБА_2

10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови. Просив стягнути на свою користь всі судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи у розмірі 35 120 грн 91 коп. ( 2120, 91 грн. судового збору, 6000 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, 27000грн. витрат на правову допомогу.)

Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 11 273 грн. 91 коп. судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 07 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , задоволено частково.

Додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2022 року скасовано, справу № 450/3739/19 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення - 20 листопада 2023 року.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення належить задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1ч.3ст.133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договору, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п.13 ст. 142 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Встановлено, що за подання позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 2120, 91 грн. та 3153 грн..

Окрім цього, ОСОБА_1 також поніс витрати на суму 6000грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Вказані витрати належним чином підтверджені, а тому колегія суддів вважає, що такі підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази:

1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо);

2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо);

3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.);

4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надав розрахунок ( а.с. 154 т.1) де вказано, що орієнтовно витратити на правову допомогу становлять 27000грн. ОСОБА_1 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 02 від 27 січня 2021 року (а.с. - 234).

Вказаний розрахунок не є доказом по справі, та не підтверджує дійсного розміру понесених витрат, та не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, що висловлена Верховним Судом у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги, документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку.

Разом з тим, а ні ОСОБА_1 , а ні його представник не надали копію Договору про надання правової допомоги, і така в матеріалах справи відсутня.

Інших доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду також не надано.

Таким чином, беручи до уваги, що судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги (ч.2 ст. 137 ЦПК України), однак такий договір стороною відповідача не надано, та не надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.), колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19 лютого 2020).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 11 273 грн 91 коп. судових витрат, що складаються з 2120, 91 грн. та 3153 грн. судового збору та 6000грн.витрат за проведення експертизи.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 11 273 грн. 91 коп. судових витрат.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.