Справа № 677/759/23
Провадження № 2-п/677/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Демчишеної Ю.В.,

учасники справи (сторони):

представник відповідача адвокат Ляшко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Красилів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду від 08.09.2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.09.2023 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позовні вимоги задоволені.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що у зв`язку із віддаленістю його місця проживання від зали суду (територія іншої області) він не зміг своєчасно з`явитися 08.09.2023 року на 09:00 год. для участі у відповідному судовому засіданні та надати свої доводи щодо підстав необґрунтованості позовних вимог, а тому судом було ухвалено заочне рішення без його участі. Вказує, що заочний розгляд справи позбавив також і суд можливості належним чином з`ясувати усі фактичні обставини справи, ознайомитися з його позицією та запереченнями стосовно обґрунтованості заявлених позовних вимог. Звертає увагу суду на те, що він спочатку частково сплачував визначені судом аліменти, однак у зв`язку із втратою місця роботи з січня 2022 року за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів. У період з травня 2022 року по листопад 2022 року він перебував на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю. Вважав, що з отриманих ним доходів з центру зайнятості, автоматично вираховуються аліменти за рішенням суду. Це фактично і стало передумовою для утворення заборгованості з сплати аліментів. Починаючи з січня 2023 року його знято з обліку в центрі зайнятості, наразі він є безробітнім, доходів не має.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Талалай М.О. 20.10.2023 року подала до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у якому зазначила, що справа № 677/759/23 слухалась і сторони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки в судові засідання відповідач не подавав. Належних та допустимих доказів поважності причин, що перешкодили явці в судове засідання, подачі суду відзиву (заперечень проти позову), чи доказів, відповідач суду не надав. Проживання в іншому місті не перешкоджало направити свою позицію у справі письмово, або ж просити суд про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Разом з тим, заявником (відповідачем) не надано суду доказів, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, а обґрунтування самої заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті. Той факт, що борг по аліментах утворився, як стверджує заявник, у зв`язку з втратою роботи та відсутністю достатніх доходів, не свідчить про відсутність його вини у неналежній сплаті аліментів. Відповідач з власної волі не працює, при цьому документів на підтвердження стану здоров`я чи інших доказів, що унеможливлюють працевлаштуватись не надано, з чого робимо висновок про відсутність бажання бути працевлаштованим. Окремо слід зауважити, що на праві власності у відповідача є 1/3 квартири АДРЕСА_1 та автомобіль OPEL VIVARO д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 р.в., кузов НОМЕР_2 . Транспортний засіб є предметом спору у справі № 569/4131/23, де ОСОБА_2 просить здійснити поділ майна, однак ОСОБА_3 проти цього заперечує. Голослівними є доводи відповідача про те, що він «думав, що ДВС відраховує кошти», оскільки позов про стягнення пені було подано ще у травні 2023 року, з цього періоду і до зараз не сплачено жодної частини аліментів. З аналізу документів приєднаних до позовної заяви навпаки вбачається про наявність у ОСОБА_1 доходу, а саме виплати з Рівненського міського центру зайнятості та з ПРаТ СК «ПЗУ УКРАЇНА».

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник відповідача-адвокат Ляшко Д.В. у судовому засіданні заяву підтримав з підстав наведених у ній.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені, а тому відсутні перешкоди в розгляду справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ст. 287 ЦПК України.

Заслухавши представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08.09.2023 року по справі № 677/759/23 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, є днем вручення судової повістки.

Як встановлено матеріалами справи, судову повістку на 14.08.2023 року відповідач ОСОБА_1 одержати відмовився 05.07.2023 року (а.с. 45); на не врученому рекомендованому відправленні із судовою повісткою на 14.08.2023 (а.с. 45) на ім`я ОСОБА_1 за адресою зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_2 , на конверті зазначено, що 05.07.2023 року «повідомлено по телефону», в подальшому зазначено «повернуто, адресат відсутній».

Судову повістку на 08.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 отримав 24.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням, в якому ОСОБА_1 особистим підписом засвідчив отримання ним повістки (а.с. 50). За таких обставин, відповідач ОСОБА_1 належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, був повідомлений про судові засідання у справі, та в строки, визначені цивільно-процесуальним законодавством (більш ніж за два тижні до визначеної судом дати та часу судового засідання).

Отже, посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що у зв`язку із віддаленістю його місця проживання від зали суду та він не зміг своєчасно з`явитися 08.09.2023 року на 09:00 год. для участі у відповідному судовому засіданні та надати свої доводи щодо підстав необґрунтованості позовних вимог, а тому судом було ухвалено заочне рішення без його участі суд оцінює критично, як намагання ввести суд в оману. Відповідач був обізнаний щодо існування у суді позовної заяви стосовно нього, уникав отримання судових повісток, мав достатньо часу для того, щоб прибути у судове засідання, або укласти угоду з адвокатом для надання йому правничої допомоги, та безпосередньої участі представника у судових засіданнях, подати клопотання про участь в судовому розгляді в режимі відео-конференцзв`язку, а тому доводи заяви в цій частині є необґрунтованими.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 посилається, як на доказ, який на його думку, має істотне значення для правильного вирішення справи, на ті обставини, що він спочатку частково сплачував визначені судом аліменти, однак у зв`язку із втратою місця роботи з січня 2022 року за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів, надалі у період з травня 2022 року по листопад 2022 року він перебував на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю. Вважав, що з отриманих ним доходів з центру зайнятості, автоматично вираховуються аліменти за рішенням суду, що фактично і стало передумовою для утворення заборгованості з сплати аліментів. Починаючи з січня 2023 року його знято з обліку в центрі зайнятості, наразі він є безробітнім, доходів не має.

Суд вважає, що наведені ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів на утримання дитини, оскільки той факт, що відповідач не сплачував аліментів внаслідок погіршення свого фінансового стану у зв`язку із втратою місця роботи з січня 2022 року за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів, та отримував у період з травня 2022 року по листопад 2022 року допомогу по безробіттю, не спростовує того факту, що заборгованість ОСОБА_1 по аліментах почала утворюватись з 11.02.2021 року, тобто, відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 ще до січня 2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 5788 від 19.03.2023 року, виданої старшим державним виконавцем відділу ДВС у м. Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Коженовим С. по ВП № 65624008, який міститься на аркушах 12-13 матеріалів справи № 677/759/23 (провадження № 2/677/453).

Окрім того, суд вважає доводи позивача про погіршення його матеріального становища, внаслідок втрати ним роботи, також необґрунтованими, зважаючи на таке.

Погіршення матеріального становища - це умови існування фізичної особи, які проявляються при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо), у порівняні з тими, які в неї були раніше.

Незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

На підтвердження зміни матеріального стану відповідач до заяви про скасування судового наказу надав відомості з Пенсійного фонду України (Форма ОК-5). Згідно з вказаною інформацією, ОСОБА_1 з червня 2021 року по січень 2022 року був працевлаштований та отримував дохід у Комунальному підприємстві «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь). Так, в січні 2022 року у Комунальному підприємстві «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради відповідач отримав 8065,74 грн. заробітної плати, в подальшому доходи у відповідача у Пенсійному фонді не зафіксовані.

Посилання відповідача на те, що він не був працевлаштований та не сплачував аліментів, оскільки не мав достатнього доходу, оскільки отримував допомогу по безробіттю, не є коректним, оскільки відповідно до наданих відповідачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 20.06.2023 року ОСОБА_1 , окрім соціальних виплат від Рівненського міського центру зайнятості, у грудні 2022 року отримав дохід у розмірі 235 853,02 грн. від ПРАТ СК «ПЗУ Україна» (страхова виплата).

Саме по собі не працевлаштування відповідача не є підставою для несплати аліментів, або ж зменшення розміру аліментів, за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів.

Вказаний висновок зроблений судом з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №138/594/17-ц.

Крім того, суд наголошує, що відповідач є здоровим, працездатним (доказів протилежного відповідач суду не надав), та не позбавлений можливості влаштуватися на роботу чи отримати дохід іншим чином. У даному випадку, втрата відповідачем роботи є тимчасовою обставиною, яка за активний дій з його боку може бути усунена.

Враховуючи наведене, оскільки відповідач ОСОБА_1 викликався у судові засідання за адресою його місця реєстрації, був повідомлений про судові засідання 14.08.2023 року та 08.09.2023 року в порядку ч. 8 ст. 128 ЦПК України, поважність причин своєї неявки суду не повідомляв, що являється його волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права безпосередньої його участі у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав; доказів поважності причини неявки до суду ОСОБА_1 не надав; поважних причин не подачі відзиву на позов відповідач не навів, а докази, надані відповідачем, не спростовують висновку суду про те, що відповідач допустив прострочення по сплаті аліментів; приймаючи до уваги, що відсутня сукупність двох умов, передбачених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красилівського районного суду від 08.09.2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О.Шовкун