Провадження № 2-з/643/80/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Крячка Олега Володимировича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 ОСОБА_1 в особі представника адвоката Крячка О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири від 26.06.2023, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що був посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ворвуль Г.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 11-68, а також у порядку застосування наслідків недійсності правочину повернути у власність ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно представником позивача подана до суду заяву про забезпечення зазначеного позову шляхом накладення заборони відчуження на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 , маючи грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 згідно рішенню суду, в період після подання апеляційної скарги та до винесення рішення апеляційним судом, тобто під час апеляційного перегляду, вочевидь передбачаючи, що в ході цього перегляду рішення буде прийнято не на її користь, здійснила відчуження належного їй нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на користь її брата ОСОБА_3 . Відчуження відбулось за договором дарування квартири від 26.06.2023 р, що був посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріально" контори Ворвуль Г.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 11-68. Внаслідок цього на момент набуття законної сили рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2023 року боржник ОСОБА_2 позбулась нерухомого майна, за рахунок якого могло бути здійснено погашення боргу, а також створила штучні перешкоди для опису та арешту виконавцем рухомого майна в цій квартирі. Разом з тим за наявної інформації ОСОБА_2 не змінила адресу свого проживання і продовжує проживати в даній квартирі.

Наслідком таких дій з боку боржника ОСОБА_2 є те, що виконавчий лист не виконано, заборгованість не погашена, що також підтверджується листом приватного виконавця від 30.10.2023. Відповідач ОСОБА_2 , маючи грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 за рішенням суду, в період після подання апеляційної скарги та до винесення рішення апеляційним судом, тобто під час апеляційного перегляду, вочевидь передбачаючи, що в ході цього перегляду рішення буде прийнято не на її користь, здійснила відчуження належного їй нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на користь її брата ОСОБА_3 .

Відчуження відбулось за договором дарування квартири від 26.06.2023, що був посвідчений державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріально" контори Ворвуль Г.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 11-68. Внаслідок цього на момент набуття законної сили рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.04.2023 боржник ОСОБА_2 позбулась нерухомого майна, за рахунок якого могло бути здійснено погашення боргу, а також створила штучні перешкоди для опису та арешту виконавцем рухомого майна в цій квартирі. Разом з тим за наявної інформації ОСОБА_2 не змінила адресу свого проживання і продовжує проживати в даній квартирі. Наслідком таких дій з боку боржника ОСОБА_2 є те, що виконавчий лист не виконано, заборгованість не погашена.

Така поведінка відповідачів надає достатні підстави вважати, що вони і в подальшому можуть здійснити подібні дії, наприклад, відчуження спірної квартири до вирішення спору по суті.

Заява про забезпечення позову розглянута без повідомлення сторін, без фіксації судового засідання технічним засобом, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.153, ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи заяви, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

З абезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження спірного майна без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК України, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Представником позивача при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не зазначено посилань на докази та не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може надалі утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в іншій справі, де ОСОБА_3 навіть не був стороною у справі, чи призведе до порушення прав позивача.

Також представником позивача не зазначено посилань на докази щодо можливого навмисного відчуження вищевказаного майна на користь третіх осіб. Крім того, як зазначено в заяві ОСОБА_2 адресу місця проживання не змінила і продовжує проживати в спірній квартирі.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

В порушення вказаних вимог, заява не містить посилання на докази в обґрунтування співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може суттєво утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не є перешкодою для звернення позивачем з такою самою заявою після усунення обставин, що стали підставою для її відмови.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крячка Олега Володимировича про забезпечення позову - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні заяви не є перешкодою для повторного звернення заявника з тими самими вимогами після усунення умов, що були підставою для відмови у задоволенні заяви.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук