Справа № 212/2949/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ЧАЙКІНА І.Б., за участю секретаря судового засідання ЛАПІНОЇ А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення. Мотивуючи свою заяву тим, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири та не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2013 року по 31.01.2022 року у розмірі 32 388 грн. 86 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, також у зв`язку із невиконанням ним обов`язку щодо сплати заборгованості просить стягнути суму індексу інфляції у розмірі 10 282, 00 грн., 3% річних у розмірі 3189,16 грн., абонентську плату 21,06 грн., а також відшкодувати судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2481 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2023 року позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі: 21 802, 24 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 2534,33 гривень, 3 % річних у розмірі 1321,08 гривень, абонентське обслуговування 21,06 гривень. а всього 25681, 71 гривень та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1503,04 гривень.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 10.08.2023 року в цивільній справі № 212/2949/23 - задоволено. Скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2023 року у цивільній справі № 212/2949/23.

Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Просив відмовити у задоволенні вимог, оскільки: (а) квартира була йому фактично передана 26 серпня 2022 року, а до цього він в ній не мешкав та послугами не користувався; (б) просив застосувати строки позовної давності; (в) закрити провадження по справі, оскільки ним сплачено заборгованість та штрафні санкції за період з квітня 2020 року по лютий 2022 року у сумі 9 346,36 гривень. Більш детально виклав свою позицію у заяві про скасування заочного рішення (а.с. 70-79), клопотанні про застосування строку позовної давності (а.с. 101), клопотанні про закриття провадження у справі (а.с. 102)

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 30.10.2017 року про право власності на квартиру ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 39).

Тобто право власності на вказану квартиру відповідач ОСОБА_1 , набув з 30.10.2017 року.

Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року № 630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з жовтня 2013 року по січень 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 за послуги з опалення та гарячого водопостачання, заборгованість станом на січень 2022 року складає 32 388, 86 гривень (а.с.12).

Право власності на вказану квартиру відповідач ОСОБА_1 набув з 30.10.2017 року, що підтверджується інформацією з реєстру прав на нерухоме майно (дата час державної реєстрації 30.10.2017 року 12:19:35) (а.с. 7-8), свідоцтвом про право власності (а.с. 39)

Таким чином і зобов`язання щодо сплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 в нього виникло з 30.10.2017 року.

У зв`язку з чим, судом здійснено розрахунок за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання складає 21 802, 24 грн.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України.

Відповідачем на час ухвалення рішення сплачено суму заборгованості у сумі 9346,36 гривень ця сума підлягає вирахуванню із суми заборгованості.

Щодо посилання відповідача, щодо часу фактичного передання йому нерухомості, суд звертає увагу, що право власності зобов`язує. Відповідач не позбавлений права подати позов про стягнення шкоди до осіб, діями яких завдано збитків. Позивач належним чином надав послугу з централізованого теплопостачання у квартиру власником якої з 30.10.2017 року був ОСОБА_1 , а отже підстав для відмови в задоволенні позовних вимог за цей період суд не вбачає.

Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне:

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3,4 статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість.

Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1,5 статті 261 ЦК України).

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховується щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Слід зауважити, що частиною 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України N 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 " установлений карантин на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020.

У подальшому зазначений строк неодноразово продовжувався Постановами Кабінету Міністрів України.

Тобто, з 12 березня 2020 року і до скасування карантину, строки позовної давності продовжені Законом.

Суд вважає, що з врахованням Перехідних положень ЦК України та підстави про необхідність обчислення строку позовної давності з березня 2017 року, а тому звертаючись із позовом у квітні 2021 року позивачем не допущено пропуску строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог у період з листопада 2017 по 31 січня 2022.

Посилання відповідача, що позивачем в цей період подавалась позовні заяви, а отже підстав для продовження немає, судом вважаються безпідставними, оскільки таке продовження строків встановлено законом.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню: заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 12 441,88 гривень, сума індексу інфляції у розмірі 2 535,17 гривень, 3 % річних у розмірі 1 324, 08 гривень, абонентське обслуговування 21, 06 гривень. а всього 16 322, 19 гривень гривень.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2684,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 35,59 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 955,24 грн.).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст.525, 625, 901, 903 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», ст. ст.16, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення за період з 01.11.2017 року по 31.01.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі: 12 441,88 гривень сума заборгованості, сума індексу інфляції у розмірі 2 535,17 гривень, 3 % річних у розмірі 1 324, 08 гривень, абонентське обслуговування 21, 06 гривень. а всього 16 322, 19 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 955,24 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», ,місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3

Повний текст рішення складений 14 листопада 2023 року.

Суддя: І. Б. Чайкін