Провадження № 2-о/643/400/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Афанасьєв В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2023 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, за участі заінтересованої особи ГУ ДМС України в Харківській області, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця Дубровицького району Рівненської області на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення заяви без руху, а саме.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з пред`явленої заяви, місцем проживання заявника зазначено адресу: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративнотериторіального поділу м. Харкова відноситься до Московського районного суду м. Харкова.

Заявником зазначено, що ОСОБА_2 проживав в наданій його цивільною дружиною ОСОБА_3 квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Минулого року ОСОБА_4 померла. Заявник надав копію свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 . Проте заявником не зазначено, якими доказами підтверджується вказана вище обставина, та не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували факт проживання заявника за вищевказаною адресою на даний час.

За таких обставин суд позбавлений можливості визначити підсудність вказаної заяви Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання щодо форми та змісту заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, станом на час прийняття Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище роз`яснення Верховного Суду України під час вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній цивільній справі.

Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, а також роз`яснень, викладених в Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 294, 318 ЦПК України. Недотримання заявником вказаних вимог унеможливлює відкриття провадження у справі та є підставою для залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без руху.

Способами усунення недоліків заяви є наступні:

1. Надати суду докази, якими заявник обґрунтовує пред`явлення заяви до Московського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 294, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про встановлення факту проживання на території України- залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику, що якщо вона відповідно до цієї ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, та усуне вказаній в цій ухвалі недоліки, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо вона не усуне недоліки заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та буде повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Афанасьєв