Справа № 727/6329/23
Провадження № 2/727/1217/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Рудій І.В.,

за участю представника позивача: Стороженка Ю.В.,

представника відповідачів: Шевченка М.М.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» звернулося до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», звертаючись з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, просить суд:

«Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № 227 загальною площею 41,8 кв.м яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 15.03.2017 року уклажений між ОСОБА_1 та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект»» посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3870.

20 червня 2023 року Шевченківським районним судом міста Чернівці постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

За змістом положень ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

29 вересня 2023 року відповідач - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», в особі уповноваженого представника Шевченка М.М., подали до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстав передбачених ст. 255 ЦПК а саме: пред`явлення до суду позову де вже існує рішення суду, що набрало законної сили, а саме з того ж предмету з тих самих предметом підставами та сторонами та тим самим суб`єктим складом.

10 листопада 2023 року в судовому засіданні, за ініціативою суду, на розгляд учасників цивільного процесу винесено вказане клопотання про закриття провадження у цивільній справі, з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 серпня 2017 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи №727/7148/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Представник позивача - адвокат Стороженко Ю.В. в судовому засіданні висловив свої заперечення щодо підстав для закриття провадження у цивільній справі, наголосив, що в межах даного спору вимоги позивача, які пред`явлено до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 , є відмінними від підстав позову, який розглянутий Шевченківським районним судом міста Чернівці у цивільній справі №7148/17, тому під час розгляду цієї справи підлягають доведенню інші підстави для визнання укладеним договором недійсним, та дослідженні нові докази долучені позивачем до позовної заяви на підтвердження заявлених вимог. Однак не заперечував, що предмет позову є тотожний.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду в судове засіданні не з`явилася.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Н.В, будучи належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду в судове засіданні не з`явилася.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, оцінивши наявні підстави для закриття провадження у цивільній справі, з підстав, передбачених п.3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до наступних висновків.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статей 1,3 Цивільного кодексу України, статей 2,4-5,12-13,19 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п.33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п.53 рішення ЄСПЛ від 08квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

Пред`явлення позову (заяви) це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

Після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 176, 177 ЦПК України; 4)належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. ( ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, а також подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. ( п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Конвенції, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо.

Виходячи з положень частини третьої статі 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили чи ухвали суду про закриття провадження у справі, постановленої між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Йдеться про те, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. При цьому, зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд в своїй постанові від 25 квітня 2019 року у справі №540/406/19, від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18 (провадження № 61-48585св18) зазначив, що закриття провадження у справі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Судом для з`ясування всіх обставин ухвалою від 29 вересня 2023 року було витребувано для огляду в судовому засіданні матеріали цивільної справи Шевченківського районного суду м. Чернівці № 727/7848/17 (суддя Волошин С.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Як з`ясовано судом з матеріалів вказаної справи після відкриття провадження у цивільній справі, 21 липня 2017 року Шевченківським районним судом міста Чернівці та ухвалою від 29 серпня 2017 року, було об`єднано справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна про, про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3872, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2017 року, індексний номер 34276470) 727/7148/17 та 727/7848/17 за позовом «Гіпербуд» до ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна про, про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3878, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.03.2017 року, індексний номер 34279004) в одне провадження.

В об`єднаній цивільній справі № 727/7148/17 29 серпня 2017 року було винесено рішення про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна про, про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3872, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2017 року, індексний номер 34276470) та Договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3878, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.03.2017 року, індексний номер 34279004).

01 листопада 2017 року Апеляційним судом Чернівецької області постановлено ухвалу про відхилення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальність «Гіпербуд». Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 серпня 2017 року залишено без змін. (а.с.240-243).

Отже, спір виник між тими ж сторонами, матеріально-правові вимоги в цих позовах є тотожними, підстави та предмет позов є ідентичними, пов`язані з доведенням наявності підстав для укладання договорів купівлі продажу, від 15 березня 2017 року які були посвідченні приватним нотаріусом Макєєвою Н.В. Аналогічні вимоги вже були розглянуті судом та їм надана відповідна правова оцінка, з урахуванням наданих позивачем доказів, які повторно в тому ж обсязі долучено до нової позовної заяви, рішення суду по іншій справи, залишене в силі судом апеляційної інстанції, набрало законної сили.

За наведених обставин та враховуючи підстави та предмет позову, суб`єктивний склад сторін спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки як з`ясувалось після відкриття провадження у цивільній справі 727/6329/23, існує рішення яке набрало законної сили, а саме від 29 серпня 2017 року у цивільній справі 727/7148/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до ОСОБА_1 , Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна про, про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3872, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 березня 2017 року, індексний номер 34276470) та Договору купівлі-продажу від 15.03.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом Житлово-будівельний кооператив «Проспект», зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 3878, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Надією Василівною (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.03.2017 року, індексний номер 34279004), що зумовлює застосування наслідків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Перевіряючи обґрунтованість доводів представника відповідача про зловживання процесуальними правами стороною позивача, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п. 2, 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, а також подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Конвенції, де вказано, що Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується Судом у кожному конкретному випадку окремо.

Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому Суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання процесуальними правами це особливий різновид процесуального правопорушення, що складається з протиправного, несумлінного та неналежного використання особою, яка бере участь у справі (її представником), належних їй процесуальних прав, що відображається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовнішньо відповідають вимогам процесуальних норм, однак здійснюються з корисливим або особистим мотивом, завдаючи шкоди інтересам правосуддя та (або) інтересам осіб, які беруть участь у справі, а також недобросовісна поведінка в інших формах, що тягне за собою застосування заходів процесуального примусу.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за яких відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (Ухвала ВС від 06.09.2018р., справа № 552/2378/17) [4].

Зазначена правова позиція прослідковується також у рішенні Європейського Суду с прав людини (Koch проти Польщі), а саме якщо заявник прагне підтвердити свої права згідно з Конвенцією в такий спосіб, який грубо порушує права та цінності, які охороняються Конвенцією, така поведінка може бути кваліфікована як зловживання правом на індивідуальне звернення у значенні статті 35§ 3(а) § 32 [5].

При цьому суд виходить з того, що основним критерієм визначення реалізації права як зловживання ним має бути встановлення процесуального правопорушення виключно за умови виявлення причинно-наслідкового зв`язку між зловживанням і завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Представником відповідача не доведено, що в результаті подання вказаного позову, позивачем було умисно вчинено вказані дії.

Застосування заходів процесуального примусу, віднесено на розсуд суду та здійснюється ним з урахуванням, зокрема, значущості та/або системного характеру допущених порушень, а також нагального характеру необхідності їх усунення для дієвого відновлення прав особи. Враховуючи, що при розгляді цивільної справи 727/7148/17 представником позивача була інша особа, а саме: представник ОСОБА_2 який не приймає участі у справі 727/6329/23 та не є представником позивача за обставин цієї справи судом не встановлено у діях позивача чи його представника ОСОБА_3 , ознак зловживання своїми процесуальними правами, а відтак і підстави для застосування до позивача заходів процесуального примусу у вигляді притягнення позивача до відповідальності.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене та керуючись статями 2-5, 12-13, 19, 255, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» Шевченка Миколи Миколайовича про закриття провадження задовольнити частково.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макєєва Надія Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, з підстав, передбачених п.3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

В іншій частині клопотання щодо притягнення позивача до відповідальності за зловживання прав відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 15.11.2023 року.

Суддя П.С. Гавалешко