Справа № 545/4062/21
Провадження № 2/545/98/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Путрі О.Г.,

при секретарі Пархоменку В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідності до постанови Полтавського апеляційного суду від 08 січня 2020 року за ним визнано в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох земельних ділянок з таким цільовим призначенням: 0,11 га - для обслуговування житлового будинку, 0,29 га - для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, та знаходиться в АДРЕСА_1 .Зазначена вище земельна ділянка належала спадкодавцеві, бабусі позивача - ОСОБА_3 на підставі державного акту серії III-ПЛ №037092, виданого Черкасівською сільською Радою народних депутатів 08 липня 1996 року.Вказаною вище частиною земельної ділянки володіє на праві спільної часткової власності з тіткою - ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем за заповітом і 25 грудня 2012

рокузвернулася з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 . За її заявою відкрита спадкова справа № 773/2012 Полтавською районною державною нотаріальною конторою. 3 урахуванням викладеного, ОСОБА_2 шляхом подання заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_3 згідно ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця.

Відповідач, не бажаючи визнавати належне позивачу право на частку у спадковому майні, як наслідок на частину земельної ділянки, ухиляється від отримання свідоцтва про право на спадщину. Внаслідок цього, без згоди відповідача, як співвласника земельної ділянки, позивач не має можливості виготовити на належну 1/2 частину земельної ділянки технічну документацію щодо встановлення меж та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці з подальшою реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому позивач прохав суд виділити в натурі належну йому 1/2 частину земельної ділянки площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох земельних ділянок з таким цільовим призначенням: 0,11 га - для обслуговування житлового будинку, 0,29 га - для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, та знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.12.2021 провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.02.2023 по справі призначено земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

У зв`язку з повернення цивільної справи з висновком експерта до Полтавського районного суду, ухвалою суду від 11.04.2023 провадження по справі поновлено, призначено судове засідання.

Від представника позивача ОСОБА_4 до суду надійшла заява, згідно якої розгляд справи просила проводити без її участі та участі позивача, просили у будь-якому варіанті виділити йому частину, позначену жовтим кольором на плані розподілу, відшкодувати судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, відзиву не подавала, вказала, що не заперечує щоб поділ земельної ділянки був проведений по варіанту №2 згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №72 та ОСОБА_2 була виділена ділянка зеленого кольору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним ; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності - це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає реєстрації.

Частиною 2 статті 367 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно п. « в » ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації.

Судом встановлено, що згідно відповіді Полтавської районної державної нотаріальної контори з вих.№02-31/994 від 18.08.2021 року на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрита спадкова справа №773/2012 за заявою ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого 12.05.1998 року за р.14 Черкасівською сільською Радою Полтавського району на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . В матеріалах спадкової справи наявна довідка Черкасівської сільської Ради від 21.12.2018 року, згідно якої на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_6 з 16.11.2000 року по день оголошення його померлим. За заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини на підставі ст.1261 ЦКУ на майно ОСОБА_6 відкрита спадкова справа №167/2016. Згідно даних матеріалів зазначених спадкових справ свідоцтва про право на спадщину нотаріальною конторою не видавались (а.с. 10).

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 08.01.2020 за ОСОБА_1 в порядку спадкування визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох земельних ділянок з таким цільовим призначенням: 0,11 га - для обслуговування житлового будинку, 0,29 га - для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, та знаходиться в АДРЕСА_1 ( а.с. 15-18 ).

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №72 від 31.03.2023, складеного судовим експертом Федоровим Д.Ф., відповідно до вимог чинного законодавства розділити земельну ділянку площею 0,40 га (4000 м2 ) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка складається з двох земельних ділянок з таким цільовим призначенням: 0,11 га - для обслуговування житлового будинку, 0,29 га - для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, та знаходиться в АДРЕСА_1 технічно можливо, наведено два можливі варіанти розподілу вказаної земельної ділянки. Згідно варіанту №1 та варіанту №2 частки співвласників складатимуть 2000 м2 ( на зеленим кольором ) та 2000 м2 (на схемі жовтим кольором, а.с. 10), в обох випадках (а.с. 125-134).

Враховуючи, що поділ спірної земельної ділянки на дві рівнозначні відокремлені частини технічно можливий, що підтверджується висновком експерта, представник позивача прохала у будь-якому варіанті виділити позивачу частину, позначену жовтим кольором на плані розподілу, представник відповідача вказала, що не заперечує щоб поділ земельної ділянки був проведений по варіанту №2 згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №72 та відповідачу була виділена ділянка зеленого кольору.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що доцільно розподілити земельну ділянку згідно варіанту №2 (а.с.134), відповідно до якого кожній із сторін виділяються у власність рівноцінні земельні ділянки розміром, який відповідає їхнім часткам у праві власності на них, а саме ОСОБА_1 1/2 частина земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 0,20 га (2000 м2) згідно плану розподілу земельної ділянки Додатку 4 до висновку № 72 від 31.03.2023, зафарбовану жовтим кольором, ОСОБА_2 - 1/2 частина земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площею 0,20 га (2000 м2) згідно плану розподілу земельної ділянки Додатку 4 до висновку № 72 від 31.03.2023, зафарбовану зеленим кольором.

Представник позивача прохала стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правову допомогу суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

З огляду на вищевказане, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. не підлягають стягненню, оскільки позивачем та його представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу.

Окрім того, за змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України .

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Як вбачається, з копії квитанції №30-14507432/С від 30.11.2022 року ОСОБА_1 сплатив 5300 грн. за проведення судової земельно-технічної експертизи та копії товарного чеку від 08.12.2022 року ОСОБА_1 сплатив 2300 грн. за кадастрову зйомку земельної ділянки в с.Вербове, Полтавського району та області, яка була необхідна для проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 104,109).

Отже, враховуючи те, що експертиза проводились виключно в межах розгляду цивільної справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 7600 грн.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,133,142,259,263-265,352 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) про поділ земельної ділянки задовольнити.

Поділити земельну ділянку загальною площею 0,40 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташовану в АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно плану розподілу земельної ділянки Додатку 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 72 від 31.03.2023.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,2 га, згідно плану розподілу земельної ділянки Додатку 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 72 від 31.03.2023, зафарбовану жовтим кольором.

Виділити ОСОБА_2 в натурі 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,2 га, згідно плану розподілу земельної ділянки Додатку 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 72 від 31.03.2023,зафарбовану зеленим кольором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 7600 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря