Справа № 464/1067/23 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/1531/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Салата Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові без участі учасників цивільну справу №464/1067/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 01 травня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 ,- про заміну сторони у виконавчому провадженні

в с т а н о в и в:

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 755/14903/13-ц, виданого 18 липня 2013 року Дніпровським районним судом м.Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 56/13 від 20 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в розмірі 1 148 909,75 грн. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 11 889,24 грн із ОСОБА_1 , покликаючись на те, що відбулось відступлення права вимоги.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 01 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 01 травня 2023 року оскаржив заявник ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу незаконною. Не погоджується з висновком суду про те, що фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Зазначає, що виходячи із змісту договору відступлення права вимоги від 13.09.2023 року заявник не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника, в нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язання у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору та визначені п.1.2 договору відступлення права вимоги укладеного 13.09.2022 року ТзОВ «Профіт Файнес» та ОСОБА_1 без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор. Звертає увагу, що за згаданим договором відступлення права вимоги не відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором №611/35-36/198 від 01.08.2009 року.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою його заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано, що відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлялися про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Про зміну адреси місця проживання сторони по справі, суд не повідомлено.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 17.07.2013 року задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 56/13 від 20.02.2013 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у розмірі в розмірі 1 148 909, 75 грн. та суму витрат, пов`язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 11 889,24 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 04.02.2021 задоволено заяву АТ «Альфа-Банк», заінтересована особа: АТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про заміну стягувача.

Проведено заміну стягувача щодо виконання виконавчого листа № 755/149032/13-ц, виданого 18.07.2013 Дніпровським районним судом м.Києва на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі №56/13 від 20.02.2013 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-Банк».

13.09.2022 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право грошової вимоги за договором кредиту № 611/35-36/198 від 01.08.2008, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 .

13.09.2022 ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТзОВ «Профіт файненс» укладено договір факторингу, яким відбулося відступлення права вимоги за договором кредиту № 611/35-36/198 від 01.08.2008, що укладений між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2

13.09.2022 між ТзОВ «Профіт файненс» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_1 набув право вимоги відносно боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 611/35-36/198 від 01.08.2008.

На виконання умов договору, 13.09.2022, 11.11.2022 та 13.12.2022 ОСОБА_1 сплатив ТзОВ «Профіт файненс» грошові кошти у розмірі 109 707,00 грн. за відступлення права вимоги за кредитним договором № 611/35-36/198 від 01.08.2008, про що до матеріалів справи додано платіжні доручення (а.с.

За положеннями ст.442 ЦПК у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до п.1ч.1ст.512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги).

Згідно ч.1ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту статей 512,514 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень ст.442 ЦПК, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, коли до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про зміну стягувача.

У зв`язку зі зміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктивний склад у частині кредитора.

Відмовляючи заявнику ОСОБА_1 у задоволенні його заяви, суд першої інстанції з посиланням на практику Верхового Суду у подібних правовідносинах прийшов до правильного висновку про те, що відсутні правові підстави про заміну стягувача, поданою фізичною особою, яка не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах, оскільки з укладенням договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна кредитодавця-банку, який є юридичною особою та фінансовою установою на фізичну особу, яка немає статусу фінансової установи та ліцензії на ведення фінансових обігів, тому не може надавати фінансові послуги відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

За положеннями ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» прописано, що фінансова установа-юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами ( не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Аналізуючи додані до матеріалів справи договори про відступлення прав вимоги, колегія суддів вважає, що між сторонами склалися правовідносини, які випливають з договору факторингу, передбаченого ст.1077 ЦК України.

За змістом ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Враховуючи вимоги ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником та беручи до уваги зміст Договорів факторингу у зазначеній справі, які укладалися фінансовими установами та фізичною особою, яка немає статусу фінансової установи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.375 ЦПК).

Європейський суд з прав людини прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( справа «Серявін та інші проти України, рішення від 10 лютого 2010 року).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 01 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк