Провадження № 2/161/3017/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 листопада 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гринь О. М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Ляр Д. Ю. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 05 лютого 2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 15 квітня 2023 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 51 420,02 гривень, з яких: 47013,03 гривень заборгованість за кредитом, 4 406,99 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 51 420,02 гривень та судові витрати у розмірі 2 684 гривні.

Ухвалою судді від 20 липня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

28 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача адвокатом Пушкарьовим О. О. Заперечуючи позов, представник відповідача зазначає, що позивач не довів належними доказами свої позовні вимоги, до позовної заяви не надано детального розрахунку заборгованості, виписки по особовому рахунку позичальника, а тому неможливо перевірити правильність розрахунку заборгованості. Без належного підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у матеріалах справи підписаної відповідачем Анкети-заяви та паспорту банківського продукту щодо домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не може розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послугу АТ «ПриватБанк» не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05 лютого 2019 року. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 10 000 гривень витрат на правничу допомогу.

На спростування аргументів відповідача представник АТ КБ «Приватбанк» подав відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» надано позичальнику всю необхідну інформацію в письмовому вигляді щодо умов кредитування, після чого ОСОБА_1 підписав кредитний договір. В Анкеті-заяві відповідач надав свої персональні дані та висловив згоду на укладення договору, бажаючи оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна», особистим підписом підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, відповідач підтвердив, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Представник позивача також додає, що відповідач активно користувався кредитною карткою, частково сплачував заборгованість, що відображено у виписці по рахунку.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Суд установив, що відповідач 08 серпня 2023 року особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження у цій справі, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд ураховує, що відповідач скористався правом на відзив, в якому висловив свої заперечення щодо позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в ній доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд установив, що 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а. с. 12).

З дослідженої судом Анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 надав банку свої персональні відомості (дату народження, паспортні дані, адресу проживання, мобільний телефон), а також іншу інформацію, яка була запитана в нього в цій Анкеті (дівоче прізвище матері, освіта, місце роботи, розмір заробітку та ін.) (а. с. 13).

Також установлено, що у підписаній відповідачем анкеті-заяві позичальника від 05 лютого 2019 року процентна ставка за користування кредитом не зазначена.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 15 квітня 2023 року становить 51 420,02 гривень, з яких: 47013,03 гривень заборгованість за кредитом, 4 406,99 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Таким чином, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім тіла кредиту стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 05 вересня 2019 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як на невід`ємні частини кредитного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку їх нарахування.

Також, варто зазначити, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно з п. 1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Також установлено, що 05 лютого 2019 року відповідач отримав певну інформацію про умови кредитування. 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 підписав Паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердив, що ознайомився з інформацією про умови кредитування кредитодавця АТ КБ «Приватбанк», яка була чинною до 20 лютого 2019 року. Суд установив, що відповідач звернувся до Торчинського відділення АТ КБ «ПриватБанк», висловив бажання отримати споживчий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці «Універсальна». (а. с. 14-15).

Крім того, зі змісту розділу 7 цього Паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Тому, саме по собі підписання ОСОБА_1 . Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не дає підстав вважати, що сторони погодили всі істотні умови договору кредиту, зокрема, розмір відсотків за користування кредитом та порядок їх нарахування.

Матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, а тому така інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Суд установив, що в Анкеті-заяві позичальника від 05 лютого 2019 року процентна ставка не зазначена та відсутні будь-які інші умови кредитування, в тому числі відповідальність за порушення зобов`язання.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що наявна в матеріалах справи та досліджена судом копія Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не містить істотні умови, властиві для даного типу договору, адже з матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, у якій міститься підпис відповідача, стосується лише наміру особи отримати певні банківські послуги. Інші надані банком документи (витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Паспорт споживчого кредиту) містять лише загальну інформацію щодо умов кредитування.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

З наведених мотивів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 4 406,99 гривень.

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд ураховує, що відповідач активно користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по його кредитному рахунку, фактично отримані та використані кредитні кошти позичальник ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» не повернув, а тому права кредитора порушені та підлягають захисту кредитор. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» фактично отриманої суми кредиту (тіло кредиту) в розмірі 47 013,03 гривень.

На підставі п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 гривень та заявлено позовні вимоги про стягнення 51 420,02 гривень.

Суд задовольняє позовні вимоги на суму 47 013,03 гривень, що становить 91,43 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 453,98 гривень.

Керуючись ст.ст. 207, 509, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 лютого 2019 року в розмірі 47 013 (сорок сім тисяч тринадцять) гривень 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» 2 453 (дві тисячі чотириста п`ятдесят три) гривні 98 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дата складення повного рішення - 17 листопада 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь