ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

м. Харків

справа № 641/184/22

провадження № 22-ц/818/1943/23

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Харківобленерго»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року у складі судді Богдан М.В.-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів. Просив визнати незаконними дії АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО" щодо організації комерційного обліку електричної енергії шляхом улаштування засобу комерційного обліку електричної енергії у вигляді засобу вимірювальної техніки - лічильника електричної енергії у точці вимірювання за адресою житла, яке є у його володінні, та стягнути з АТ «Харківобленерго» моральну шкоду в розмірі 250 000,00 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що до відання виконавчого комітету Дергачівської міської ради належить забезпечення населення електроенергією, оплата за яку проводиться із бюджету, згідно до ст. 55 Бюджетного кодексу України. Вважає, що дії відповідача є незаконними, оскільки позивач не є учасником ринку електричної енергії, в його житлі відсутні електроустановки, електромережі та це житло не є об`єктом у розумінні п. п. 34) п. 1.2.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. Відповідач нав`язує незаконно позивачу - не учаснику ринку електричної енергії надання послуг комерційного обліку електричної енергії, в той час як сам відповідач як оператор мережі (ОСР) не зареєстрований в АКО (адміністратора комерційного обліку) як ППКО (постачальник послуг комерційного обліку), не зареєстрував в АКО власні АС ППКО та не уклав з АКО договір про інформаційну взаємодію на ринку електричної енергії, не зареєстрував в АКО всі ТКО в межах власної відповідальності за місцем провадження своєї господарської діяльності. Цими незаконними діями відповідача позивачеві завдано моральної шкоди , яка полягає у принижені честі та гідності у зв`язку з присвоєнням ідентифікаційного номеру позивачу як суб`єкту ринку електричної енергії, у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача через погрози та дії щодо відключення житла позивача від електропостачання, та у зв`язку із пошкодженням майна позивача у моральних переживаннях через використання відповідачем та передачу третім особам персональних даних позивача проти його волі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не доведеними.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом порушив частину 2 статті 19 Конституції України, АФФІДЕВІТ ПРАВ (додаток 1), та пункт 8 Договору № SNI-11112021-UA. В дійсності позов було подано : ОСОБА_2 © ™, Sui Juris, в: юридичної особи з найменуванням АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» код ЄДРПО 00131954, відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Витяг з ЄДР додаток 5). Тобто суд умисно, ухвалив судове рішення у відношенні суб`єкта, відомості про який відсутні в ЄДР та ЄДРПОУ. 21.07.2013 року, між АК «Харківобленерго» та « ОСОБА_1 », був підписаний договір № 26107, який, як вважає позивач, наразі припинив свої правову дію, оскільки змінилась назва юридичної особи та виду її діяльності, що відноситься до категорії змін до статутних документів. Тобто нова назва має бути затверджена вищим органом підприємства, відображена у статуті в новій редакції та підлягає державній реєстрації. Також змінилась адреса позивача, яка була вказана в договорі 62321, Харківська область, Дергачівський район, смт. Слатине, вул. Чапаєва буд. 7. Відповідно відомостей в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб, відомості про відокремлений підрозділ AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» Дергачівський РРЕ - відсутні. Тож на підставі довідки абонента від 11.10.2022 року за особовим рахунком, виданої не зареєстрованим Дергачівський РРЕ, яка не є бухгалтерським документом було здійснено злочин проти позивача та його сім`ї, варварським методом перерізані дроти через які надходив життя забезпечувальний ресурс - електроенергії до житла позивача. Апелянт вважає, що суд умисно ухилився від перевірки та встановлення тієї обставини, чи мали повноваження фізичні особи Дергачівського РРЕ, давати указівки відповідачу по справі оператору системи розподілу юридичній особі з найменуванням AT «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», припиняти електропостачання до житла позивача, за адресою: АДРЕСА_1 , та чи мав законні повноваження відповідач припиняти постачання життя забезпечувального ресурсу до житла позивача. Отже, судом зроблено навмисно неправильний висновок, на підставі договору який припинив свою дію, та на підставі довідки суб`єкта, відомості про державну реєстрацію якого відсутні як відокремленого підрозділу юридичної особи в ЄДР та ЄДРПОУ.

Також апелянт вважає, що суд не повно встановив обставини у справі, дійшов помилкового висновку про недоведеність вимог про відшкодування моральної шкоди та не застосував норми матеріального права, які не були застосовані судом, а саме, норми статті 1 ч. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Харківобленерго» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом 21.07.2013 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем AT "Харківобленерго" (правонаступник АК "Харківобленерго") було укладено договір про користування електричною енергією №26107 за умовами якого (п.1), Електропостачальник (відповідач) зобов`язався надійно постачати Споживачеві (позивачу) електричну енергію у необхідних обсягах за адресою: АДРЕСА_1 , а Споживач зобов`язався сплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (а.с. 138-139).

Відповідно до п. 5 даного договору був встановлений однофазний прилад обліку (лічильник) COEA09 № 576136 за показниками якого сторони домовились провадити розрахунки за спожиту електричну енергію.

Відповідно до п. 28 зазначеного договору він є пролонгованим на кожний рік, якщо жодна із сторін не виявить наміру про його зміну або доповнення (розірвання).

Згідно з довідкою абонента від 11.10.2022 року за особовим рахунком НОМЕР_1 , виданою Дергачівським РРЕ позивач споживав електричну енергію за зазначеним договором, та до січня 2019 року, здійснював оплати за спожиту електричну енергію за даним договором (а.с. 145).

Відповідно до Завдання на відключення електричної енергії від 29.11.2021 року № 26107.0.0.3 Дергачівським РРЕ прийнято рішення про відключення електроустановки споживача за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

12 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до AT "Харківобленерго" із претензією, в якій пропонував поновити порушені права ОСОБА_1 , який не є учасником ринку електричної енергії, шляхом припинення правовідносин щодо здійснення комерційного обліку електричної енергії засобом вимірювальні техніки лічильником у точці вимірювання за адресою житла: АДРЕСА_1 , та пропонував відповідачу добровільно сплатити йому моральну шкоду у розмірі 250 000,00 грн.(а.с. 10-13).

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16.11.2018 № 1446 АТ "Харківобленерго" з 01.01.2012, як оператор системи розподілу (ОСР), здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Виходячи з вищенаведених норм права відповідач як ОСР з 01.01.2019 здійснює Позивачу послугу з розподілу електричної енергії на об`єкт, зазначений в Договорі.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам регулюються Законом України від 13.04.2017 № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (Закон №2019-VIII), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 (ПРРЕЕ), Кодексом систем розподілу, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №310, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311 та іншими нормативними актами.

Так, відповідно до термінів визначених п. 1.1.2 "Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженою постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ):

Згідно з вимогами, викладеними у п.п. 2.3.1, 2.3.3 ПРРЕЕ на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється.

ототожнення позивачем себе як «населення» (сукупність людей, що постійно живуть у межах якоїсь конкретно вказаної території), а не окремої фізичної особи, яка звернулась (ст. ст. 2, 4, 48 ЦПК України) за захистом своїх нібито порушених прав та, відповідно, з цих підстав посилання ним на застосування за предметом позову таких нормативно-правових актів як ст. 55 Бюджетного кодексу України, ст. 30 ЗУ Про місцеве самоврядування щодо обов`язку держави та органів місцевого самоврядування забезпечувати замість нього (позивача) оплату послуг спожитої електричної енергії, а також його ствердження про те, що він як населення не є учасником ринку електричної енергії.

Оскільки у позові позивачем визначено конкретний адрес: буд. АДРЕСА_1 , де, за його ствердженням, знаходиться майно, яким він володіє то така вимога стосується не сукупності людей, а захисту інтересів конкретної фізичної особи - позивача.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до термінів визначених п. 1.1.2 "Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженою постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ):

-учасники роздрібного ринку електричної енергії (учасники роздрібного ринку) - електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов?язані з постачанням електричної енергії споживачу, з метою використання ним електричної енергії на власні потреби;

- споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

- побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб. що не включають професійну та або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об?єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення. власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Крім того, відповідно до п. 3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п. 2 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження ПРРЕЕ" укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження ПРРЕЕ" до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії . з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання y сферах енергетики та комунальних послуг, від 16.11.2018 № 1446 АТ "Харківобленерго" з 01.01.2019, як оператор системи розподілу (ОСР), здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Харківської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії.

Згідно з вимогами, викладеними у п.п. 2.3.1, 2.3.3 ПРРЕЕ на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється.

За положеннями статей 626-628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а друга сторона має право вимагати виконання цього зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог ,що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони 21.07.2013 року уклали Договір № 26107 про користування електричною енергією, яким погодили, що Електропостачальник зобов`язався надійно постачати Споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н., смт. Слатине, вул. Таврійська, буд. № 7, а Споживач зобов`язався сплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами. Відповідно до вказаного договору був встановлений однофазний прилад обліку (лічильник) COEA09 № 576136 за показниками якого сторони домовились провадити розрахунки за спожиту електричну енергію.

Враховуючи, що договір між сторонами не розірваний, відповідачем надавалися позивачу послуги електропостачання, а позивач користувався одержаною електроенергією та здійснював оплати, судова колегія вважає, що позивач є споживачем електричної енергії та відповідно і учасником роздрібного ринку електричної енергії.

Крім цього відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Оскільки позивачем не спростовано наявності договірних відносин з відповідачем, неправомірної поведінки відповідача, суд дійшов до обґрунтованого висновку про не доведеність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.11.2023

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук