Провадження №2/447/318/23
Справа №447/933/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(зачоне)

07.11.2023 Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Друзюк М.М. ,

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Ланчевич М.І.

встановив:

Стислий виклад обставин справи

Позивачка подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог покликається на те, що 03.05.2012 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , під час якого у них народилося двоє дітей, в свідоцтві про народження яких вона з ОСОБА_4 записані батьками і які знаходяться на їхньому утриманні. Згідно з рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26.03.2015 шлюб було розірвано. Надалі, познайомилася з ОСОБА_2 , під час перебування з ним у стосунках у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 вересня 2022 року вдруге зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , який уклали Миколаївському ВДРАЦС у Стрийському району Львівської області.

Позивачка вказала, що її діти проживають з нею та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де дітям забезпечено гідні умови проживання, між ними склалися хороші сімейні стосунки, які сприяють, належному вихованню дітей, їхньому повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Зазначила, що дочка ОСОБА_3 називає ОСОБА_4 татом, він її любить як власну дочку, забезпечує сім`ю матеріально. Батько дочки - ОСОБА_2 від народження дочки і на час звернення з позовом до суду участі у вихованні дитини не брав і не бере, матеріально не допомагає, не займається навчанням і вихованням дочки, не відвідує заклад шкільної освіти, де навчається дитина, батьківські збори і виховні заходи, демонструє байдужість та небажання перейматися долею дочки, жодних спроб щодо спілкування з дитиною не здійснює. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, як зазначає позивачка, вона звернулася до органу опіки та піклування Тростянецької сільської ради з заявою про надання рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , про що було надано відповідне рішення, атому просить позов задоволити.

Процесуальні дії

До суду 01.05.2023 надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 02.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання на 05.06.2023, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

До суду 31.05.2023 надійшла заява від позивачки про розгляд справи у її відсутності .

На адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з пологами, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Суд ухвалами неодноразово відкладав розгляд справи.

Ухвалою суду від 03.07.2023 відкладено та продовжено строк підготовчого судового засідання.

До суду 13.07.2023 надійшла заява від представника третьої особи про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Ухвалою суду від 26.07.2023 розгляд справи відкладено на 08.08.2023.

Ухвалою суду від 07.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2023.

До суду 26.09.2023 надійшла заява від представника третьої особи про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

У судовому засіданні позивачка та третя особа просили позов задоволити.

У судовому засіданні позивачка зазначила, що у шлюбі із ОСОБА_2 не перебувала, однак у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку ОСОБА_2 бачив крайній раз у 2016 році, участі у вихованні та спілкуванні з дитиною не бере, рішення щодо встановлення часу побачень із донькою не виконує, жодного разу у встановлений час не з`являвся, донька проживає разом з нею та ОСОБА_4 , якого називає батьком, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в належний спосіб, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подання відзиву не скористалася.

Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 447/933/23 відповідача ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України.

В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням виконавчого комітету Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області № 95 від 10.03.2023 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).

Відповідно до характеристики наданою директором Тростянецької ЗЗСО І-ІІ ступенів від 02.02.2023, ОСОБА_3 сумлінна учениця, під час навчання уважна, активна, спокійна та врівноважена. Мама активна у навчально-виховному процесі, цікавиться життям класу, де навчається її донька. Батько не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться її життям та навчанням (а.с.10).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/000371936 від 16.01.2023, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СКУ №2 від 27.01.2023, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відомості про батька записані відповідно до ст. 126 СК України (а.с.12).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.12.2016 , актовий запис №39, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.09.2022 , актовий запис № 99 укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.21).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.10.2017(виданого повторно) , актовий запис №3, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 20.08.2012 , актовий запис № 7, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 24.06.2023 , актовий запис № 13, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.34).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 16.01.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає позивачка з чоловіком - ОСОБА_4 , своїм батьком - ОСОБА_9 , та своїми трьома дітьми - ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , створено належні умови проживання (а.с.16-18).

Розглянувши заяву ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет Тростянецької сільської ради рішенням № 96 від 21.03.2023 затвердив висновок щодо визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначив спосіб участі батька - брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною щосуботи з 14 год. до 15 год. на території с. Тростянець у присутності матері, починаючи з 01.07.2023 (а.с. 63-64).

У судовому засіданні у якості свідка допитана ОСОБА_10 розповіла, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , є сусідкою позивачки, бачила, як вона з чоловіком ОСОБА_4 водять дітей в школу. З моменту вагітності ОСОБА_1 та народження її доньки ОСОБА_3 ніколи не бачила батька ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

У судовому засіданні у якості свідка допитана ОСОБА_14 , яка проживає по АДРЕСА_2 , є сусідкою позивачки, працює на посаді завідувача ФАП в с. Тростянець. Повідомила, що приходила до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2017 року як педіатр, за цією адресою бачила ОСОБА_15 батька ОСОБА_1 та чотирьох дітей. ОСОБА_2 - батька ОСОБА_3 ніколи не бачила.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її побачень з тим з батьків, з яким вона не проживає.

У судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності педагога та представника органу опіки та піклування повідомила, що проживає з мамою ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_4 в с. Тростянець, разом з сестрою та братами, зі школи її зустрічає мама , разом з маленьким братиком ОСОБА_4 . На даний час її батько ОСОБА_4 поїхав за кордон, спілкується з ним по телефону.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини (далі Конвенція).

Так, відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

При вирішенні цього спору суд, передусім, бере до уваги інтереси малолітньої дитини, враховує положення та принципи Загальної декларації прав людини, Декларації прав дитини, Конвенції ООН про права дитини, Європейської соціальної хартії, Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України, на підставі яких дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя та гармонійного розвитку. Кожна дитина має право на піклування батьків.

Зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України).

У відповідності до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 СК України підставою позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку батьків, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Таким чином, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи положення п. 8 ст. 7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результат для дитини, який має настати.

Оскільки згідно законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав.

Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька.

Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо, зокрема позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Тобто висновок органу опіки і піклування в будь-якому разі не повинен носити формальний і однобічний характер, оскільки вирішуються питання про права та обов`язки батька і дитини.

При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17).

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову

Судом встановлено, що на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, відповідач з 2016 року не спілкується з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріально її не утримує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє по відношенні до дитини турботи, що вказує на неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, тому суд дійшов висновку , що така поведінка відповідачів свідчить про їх небажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини.

Суд критично оцінює письмову заяву ОСОБА_20 , оскільки суд був позбавлений можливості допитати свідка у судовому засіданні.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені.

Таким чином, з огляду на викладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідача ОСОБА_2 стосовно своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо її виховання, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, тому дає підстави стверджувати, що він усвідомлено ухиляється від виконання цих обов`язків.

Отже, оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Особи позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 258, 263-265,281 ЦПК України суд,- ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування імен сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: невідомо.

Третя особа: Виконавчий комітет Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області, як орган опіки та піклування - місцезнаходження: вул. Зелена,2 , с.Тростянець, Стрийський район,Львівська область.

Повний текст рішення складено 17.11.2023.

Суддя Друзюк М. М.