ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7778/23 Справа № 199/4602/23 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначив, що він має намір звертається до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання транспортного засобу спільною сумісною власністю та поділ транспортного засобу, як спільного сумісного майна. Предметом даного цивільного спору є транспортний засіб марки BYD Е6, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, двигун - електричний, VIN код НОМЕР_2 , жовтого кольору, що зареєстрований на ОСОБА_1 , та був придбаний у період сумісного проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу (період сумісного проживання з 01.05.2019 р. по 05.2023 р.). Із його спілкування із ОСОБА_1 він дізнався, що ОСОБА_1 не дозволить йому володіти, користуватись та розпоряджатись зазначеним транспортним засобом та має вчиню дії щодо відчуження спірного майна, про що наданий витяг з сайту auto.ria.com.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково та накладено арешт на транспортний засіб марки BYD E6, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2014 року випуску, двигун - електричний, VIN - код: НОМЕР_2 , жовтого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду мотивована тим, що застосування заходів щодо охорони його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку ОСОБА_1 є необхідним з метою, щоб забезпечити йому ефективний судовий захист, складовою якого є виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що майно на яке накладається арешт повинно належати відповідачу по справі, тоді як власником транспортного засобу є інша особа.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування заходів щодо охорони його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку ОСОБА_1 є необхідним з метою, щоб забезпечити йому ефективний судовий захист, складовою якого є виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися. Виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду з вказаною заявою ОСОБА_2 просив накласти арешт на транспортний засіб марки BYD E6, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2014 року випуску, двигун - електричний, VIN - код: НОМЕР_2 , жовтого кольору, що зареєстрований за ОСОБА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту є неспівмірним із позовними вимогами, які планує заявити ОСОБА_2 та таким, що буде обмежувати права власника в частині користування та володіння.

У зв`язку з чим, накладення арешту на спірне майно призводить взагалі до неможливості його використання за цільовим призначенням, що може призвести до порушення прав відповідача та третіх осіб, але суд першої інстанції інші види забезпечення позову в даному випадку не розглядав та не вирішував, оскільки заявник таких вимог перед судом не ставив.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що майно на яке накладається арешт повинно належати відповідачу по справі, тоді як власником транспортного засобу є інша особа, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки з наданої апелянтом копії свідоцтва, не можливо встановити який саме автомобіль належить гр. ОСОБА_3 (відсутній VIN код цього автомобіля, а також державний номерний знак відрізняється від того, на який накладено арешт).

За таких обставин та порушення судом норм процесуального права, оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу необхідно скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко