Дата документу 22.11.2023 Справа № 310/7813/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/7813/20 Головуючий у 1 інстанції Жукова О.Є.
Провадження № 22-ц/807/2096/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Крилової О.В.,

Полякова О.З.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ» в особі представника Бойко Наталії Іванівни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2023 року у справі за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ», заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И ЛА:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Служба безпеки бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

13 грудня 2022 року Запорізьким апеляційним судом за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було прийнято постанову, якою, рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року скасовано, вирішено прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ТОВ «Служба безпеки бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

07 квітня 2023 року ТОВ «Служба безпеки бізнесу» отримало постанову про відкриття виконавчого провадження №71372126 від 24.03.2023 року, прийняту державним виконавцем Першого Малинівського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою Анастасією Валеріївною.

29 травня 2023 року ТОВ «Служба безпеки бізнесу» звернулося до суду з заявою про визнання виконавчого листа від 07.04.2023 року по справі №310/7813/20 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що після отримання 06.01.2023 року повного тексту Постанови Запорізького апеляційного суду від 13.12.2022 року по справі №310/7813/20, вимоги постанови було виконано добровільно, шляхом видання 01.03.2023 року наказу Генерального директора ТОВ «Служба безпеки бізнесу» №03/1-к про поновлення на роботі ОСОБА_1 та скасування наказу Генерального директора ТОВ «Служба безпеки бізнесу» від 19.09.2020 року №27-к про звільнення з посади ОСОБА_1 ..

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2023 року в задоволення заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Служба безпеки бізнесу» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вимоги відкриття виконавчого провадження №71372126, відбулось після добровільного виконання відповідачем Постанови Запорізького апеляційного суду від 13.12.2022 року по справі №310/7813/20. Також, неможливістю ознайомити Позивача про його поновлення на посаді «охоронника» у зв`язку з тимчасовою окупацією Бердянського району Запорізької області.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає повною мірою.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2023 року у справі № 310/7813/20 відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі№ 310/7813/20.

Зі змісту зазначеної ухвали суду вбачається, що постановою Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2023 року у справі 310/7813/20 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Зазначеною постановою суду вирішено:

«Визнати незаконним та скасуватинаказ №27-к від 19 вересня 2020 рокупро звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посадіохоронникаТовариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» з 19 вересня 2020 року.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу`на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4 799,73 гривень та суму невиплаченого заробітку за період з 01 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року в розмірі 3 715,92 гривень,а всього:8515 (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу`на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень навідшкодування моральної шкоди.

Стягнути зТовариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу`на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронникаТовариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» - допустити до негайного виконання».

24.03.2023 державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Анісімовою Анастасією Валеріївною відкрите виконавче провадження ВП № 71372126 з примусового виконання виконавчого листа у справі 310/7813/20, виданого 07.03.2023 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» з 19 вересня 2020 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. (ст. 18 ЦПК України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження розглядається як завершальна стадія судового провадження, сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини, надаючи тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З аналізу вказаних норм вбачається, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у двох випадках: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом зазначено, що в обгрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі було виконане в повному обсязі, про що винесено відповідний наказ.

Частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (частина сьома статті 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його оголошення в судовому засіданні.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Виконання рішення вважається закінченим із моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

КЗпП України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення.

Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.

При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16 (провадження № 61-29024св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61- 12857св18).

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, та узгоджуються з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу ТОВ «Служба безпеки бізнесу» в особі представника Бойко Н.І. належить залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ» в особі представника Бойко Наталії Іванівни залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст судового рішення складено 27 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді: