УХВАЛА

про забезпечення позову

23 листопада 2023 рокуСправа № 495/12659/23
Номер провадження 2-з/495/86/2023

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК ФОРТ», Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом ТОВ «ФК ФОРТ», Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису нотаріуса.

21.11.2023 позивач ОСОБА_1 подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 22.12.2021 за №57714 щодо звернення стягнення на суму заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 15 354,11 грн за виконавчим провадженням №69294482.

В обґрунтування даної заяви зазначила, що постановою приватного виконавця Крецул В.А. відкрито виконавче провадження за №69294482 на підставі виконавчого напису Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. від 22.12.2021 за №57714 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ФОРТ» заборгованість у розмірі 15 354,11 грн. Заявниця не згодна з самим кредитом та сумою заборгованості, вважає, що порушений процес здійснення виконавчого напису, тому і звернулась до суду за захистом своїх процесуальних прав.

Зазначила, що у разі невжиття заходів забезпечення позов у подальшому та до вирішення справи по суті, щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису буде здійснюватись звернення стягнення на її грошові кошти, а також може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод"Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимогами п. 3-4 ч. 1ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень п.4постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3.1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню в тому числі є: виконавчий напис нотаріуса. Відповідно п. 1.2 ст. 18 Закону, державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Забезпечення позову має на меті недопущення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, що гарантують можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача для забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо рішення буде прийняте на користь позивача, а також для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають узгоджуватись з конкретним заходом забезпечення позову і позовними вимогами, тобто спроможність обраного заходу забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно з Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» (п. 43 рішення), право на суд одним із аспектів якого є доступ до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак таке право було б ілюзорним якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із тим, за змістом п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України зупинення стягнення на підставі виконавчого документа можливе за умови оскарження його боржником в судовому порядку.

Таким чином, саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому, передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що стягнення за оскаржуваним виконавчим написом №57714 від 22.12.2021 виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. розпочате на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул В.А. було відкрито виконавче провадження №69294482 від 27.06.2022.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, а саме те, що в позовній заяві ставиться питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за даним виконавчим написом відкрито виконавче провадження, враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає, що подальші дії приватного виконавця в рамках виконавчого провадження щодо проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є предметом оскарження, можуть вплинути на майнові права позивача у разі задоволення його позову, в той час, як невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому суд враховує те, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку не є тотожним вирішенню (задоволенню) позовних вимог, а також не порушує прав інших осіб у даному спорі, оскільки зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є пропорційним і адекватним заходом.

Позов про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню ефективно забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, що узгоджується з вимогами п.6 ч.1ст. 150 ЦПК України.

Вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, адже забезпечує позивачу реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачкою на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, суд вважає, що на теперішній час невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реального ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а отже необхідним є вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Зупиняючи стягнення на підставі виконавчого напису №57714 від 22.12.2021, суд керується тим, що під час виконання своїх обов`язків, приватним виконавцем може бути виконано вимоги виконавчого напису, який позивач вважає таким, що не підлягає виконанню в цілому.

Згідно ч. 6ст.153ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З цих підстав заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М. від 22.12.2021 за №57714 щодо звернення стягнення на суму заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 15 354,11 грн за виконавчим провадженням №69294482.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3ст. 154 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.149-154, 354, 355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК ФОРТ», Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису нотаріуса - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №69294482 відкритому 27.06.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецул Вадимом Андрійовичем на підставі виконавчого напису №57714, вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК ФОРТ» заборгованості за кредитним договором до моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі.

Копію ухвали направити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Крецул Вадиму Андрійовичу для негайного виконання та сторонам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ірина БРАТКІВ