Справа № 548/2486/23
Провадження № 2/548/611/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Манжос Т.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту належності спадкового майна спадкодавцеві та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якої було с.Шишаки Хорольського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, на сьогоднішній день Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області яке належало їй відповідно до схеми розпаювання земель по КСП «Дружба» із земель Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, орієнтовною площею 2,60 га.

Позивач, ОСОБА_1 , є троюрідною онукою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , по лінії батька, але документи які б підтверджували родинні відносини втрачено, а поновити їх не має можливості.

Дід позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були двоюрідними братом та сестрою відповідно.

Відповідно до ст.549 ЦК України 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 так як, доглядала її допомагала їй по господарству тому, що їй було останні роки тяжко утримувати господарство, після її смерті поховала останню, встановила хрест на її могилі, забрала з її будинку всі цінні речі, доглядає за її могилою .

30.10.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідача у підготовче судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, протягом строку, встановленого судом, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому просять розглянути справу у відсутність їх представників.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якої було с.Шишаки Хорольського району Полтавської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно та майнові права, зокрема право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, на сьогоднішній день Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області яке належало їй відповідно до схеми розпаювання земель по КСП «Дружба» із земель Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, орієнтовною площею 2,60 га.

Позивач, ОСОБА_1 , є троюрідною онукою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , по лінії батька, але документи які б підтверджували родинні відносини втрачено, а поновити їх не має можливості.

Дід позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були двоюрідними братом та сестрою відповідно.

Відповідно до ст.549 ЦК України 18.07.1963 року, який діяв на момент смерті ОСОБА_2 позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 так як, доглядала її допомагала їй по господарству тому, що їй було останні роки тяжко утримувати господарство, після її смерті поховала останню, встановила хрест на її могилі, забрала з її будинку всі цінні речі, доглядає за її могилою .

З метою документального оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач звернулася до приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Горбань В.В. який роз`яснив, як особі, що бажає спадкувати після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім місцем проживання якої було с.Шишаки Хорольського району Полтавської області, що відповідно до ст. 68 ЗУ «Про нотаріат» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Право на земельну частку (пай) підтверджується - сертифікатом на право на земельну частку (пай), правовстановлюючі документи мають бути належним чином зареєстровані Хорольською райдержадміністрацією, відділом земельних ресурсів, відділом Держкомземагетства (на даний час - відділ Держгеокадастру).

У випадку, якщо спадкоємець не має можливості надати належним чином оформлений правовстановлюючий документ, що пройшов державну реєстрацію, на спадкове майно, за спадкоємцем зберігається право звернутись до суду і в судовому порядку, за умови надання суду усіх достатніх та необхідних доказів, вирішувати питання про визнання за ним права власності на спадкову земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Крім того у зв`язку з відсутністю у позивача документального підтвердження родинних відносин з померлою, їй необхідно звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: копією довідки виконкому Хорольської міської ради № 441 від 01.09.2023 року; копією паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 ;копією довідки виконкому Хорольської міської ради № 15.01-12/451від 01.09.23 р.;копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ;копія свідоцтва про одруження ОСОБА_6 ;копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ;копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 ;копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ;копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 приватного нотаріуса;копією звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки;заявами свідків з їхніми копіями паспортів та ІПН;фото із сімейного архіву де на фото № 1 зображена ОСОБА_2 ; на фото № 2 зліва ОСОБА_2 ; на фото № 3 в нижньому ряду по центру, ОСОБА_3 , у другому ряду друга зліва ОСОБА_2 .

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно частин 1 та 2 статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином,під способами захисту суб`єктивних цивільних прав/інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру,за допомогою яких проводиться повновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області ( код ЄДРПОУ: 22528612, адреса знаходження: м. Хорол, вул. 1 Травня, буд. 4, Лубенського району Полтавської області) про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини, факту належності спадкового майна спадкодавцеві та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом-задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є троюрідною онукою, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , спадщини після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності земельної ділянки (паю), згідно схеми розпаювання земель по КСП «Дружба» із земель Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, на даний час Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 , право на земельну ділянку (пай), що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, в порядку за законом після смерті, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на яку належала останній згідно схеми розпаювання земель по КСП «Дружба» із земель Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, на даний час Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2023 року.

Суддя : О.В. Коновод