Провадження №2/522/6008/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, у якій позивач просить стягнути із ОСОБА_2 1 300,00 гривень, а також судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Відповідачеві надано 15-ти денний строк задля подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, а також те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

29 червня 2022 року між акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» та ОСОБА_2 було договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією полісу №209773328 (а.с.7). Строк дії зазначеного договору з 08.07.2022 по 07.07.2023 року включно. Згідно полісу, страхова сума на одного потерпілого в разі заподіяння шкоди життю та здоров`ю становить 260 000,00 гривень, а за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 гривень. Розмір франшизи відповідно до полісу становить 1 300,00 гривень. Зазначеним полісом було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу FORD FOCUS B1, VIN НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/5210/23 від 28 березня 2023 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.4). Зі змісту постанови вбачається, що 03 березня 2023 року о 10 годині 30 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, навпроти будинку 36, водій FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_2 перед обгоном не переконався в тому, що водій ВАЗ21099, державний номер НОМЕР_3 , який рухався попереду в попутному напрямку, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення.

Також, постановою Приморського районного суду міста Одеси у справ №522/5209/23 від 06.04.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.6). Зі змісту постанови вбачається, що 03.03.2023 року, ОСОБА_1 близько 13 години 30 хвилин керував автомобілем «ВАЗ» з державним номером НОМЕР_3 при зміні руху, а саме, при повороті ліворуч не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з транспортним засобом FORD FOCUS, державний номер НОМЕР_2 .

Згідно копії страхового акту №5649903 від 20.04.2023 року, виданого АТ «Страхова компанія «ІНГО», загальна сума збитку склала 9 112,32 гривні. При цьому, АТ «Страхова компанія «ІНГО» врахувала той факт, що у даній події наявна обопільна вина, а тому, з суми страхового відшкодування було виключено 4 556,19 гривень. Також, із суми страхового відшкодування була вирахувана сума франшизи 1 300,00 гривень. Саме тому, АТ «Страхова компанія «ІНГО» дійшла до висновку, що за умовами страхування підлягає відшкодуванню: 3 256,20 гривень.

Згідно статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». Відповідно до п9 ч.1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У ч.ч.1-2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17 встановлено, що спір виник щодо стягнення з винуватця дорожньо-транспортної пригоди та його страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів різниці між вартістю ремонту автомобіля та сплаченою сумою страхового відшкодування. Верховний Суд зазначив, що спеціальні правила Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Як було встановлено, розмір франшизи відповідно до полісу №209773328 становить 1 300,00 гривень. Враховуючи той факт, що позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 3 256,20 гривень, та те, що із загальної суми страхового відшкодування було вирахувано розмір франшизи 1 300,00 гривень, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення з відповідача розміру франшизи, оскільки, дана сума грошових коштів фактично повинна входити в суму, що підлягає відшкодування.

Щодо стягнення з відповідача суми судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що загальна сума сплаченого ОСОБА_1 судового збору становить 1073,60 гривень, розмір комісії банку 25,00 гривень, що підтверджується копією квитанції №9313-7548-1069-9740 від 04.08.2023 року.

Тому, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 суми сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 гривень, а також сплаченої позивачем комісії у розмірі 25,00 гривень.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч.1 ст.13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх належності, достовірності, допустимості та достатності дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 76-81, 175, 177, 187, 265, 273 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 шкоду, завдану в результаті ДТП у розмірі 1 300 (тисяча триста) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 гривень, а також комісію банку за сплату судового збору у розмірі 25,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Текст рішення складено та підписано 23 листопада 2023 року.

Суддя Косіцина В.В.

23.11.2023