Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3052/23

Провадження № 2 /635/882/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання Чирко Н.М.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

представник позивача- ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком,

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

09 травня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 серпня 2015 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №1524. Позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами протягом останнього часу поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони ведуть окремий спосіб життя, мають окремий побут. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний момент сторони не ведуть спільного господарства та побуту.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитини у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05 квітня 2023 року між батьками було укладено договір щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та утриманні дитини. За даним договором було прийнято спільне рішення про подання до суду заяви про розірвання шлюбу. За домовленістю батьків після розірвання шлюбу дитини буде проживати до досягнення дитиною десятирічного віку разом з батьком. Батько не буде чинити жодних перешкод для реалізації матір`ю прав і обов`язків з виховання та утримання дитини.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 травня 2023 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2023 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що вона не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду

З свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №1524 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі (а.с. 5).

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , відповідно до якого мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно договору №435 від 5 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та утриманні дитини вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовились, що після розірвання шлюбу дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати до досягнення дитиною десятирічного віку разом з батьком (а.с.9-10).

За змістом положень частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під час судового розгляду судом встановлено, що сторони проживають окремо за взаємною згодою, що не пов`язано з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми чи інших поважних причин.

Сімейне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та між ними існують непорозуміння. Протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Відповіч ОСОБА_3 проти розірвання шлюбу не заперечує. За даних обставин суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, фактично живуть окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в цій частині.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 у своїй заяві не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишає без змін.

Що стосується вимоги про встановлення місця проживання дитини разом з батьком вона не підлягає задоволенню, оскільки згідно договору №435 від 5 квітня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та утриманні дитини судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовились, що після розірвання шлюбу дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 буде проживати до досягнення дитиною десятирічного віку разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 160 СК України визначено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про відсутність спору про право щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на укладений договір між батьками щодо визначення місця проживання дитини.

Оскільки позивач у позовній заяві просить суд віднести сплачений судовий збір за його рахунок, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 247, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з батьком задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 07 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №1524 - розірвати.

У задоволенні інших позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Суддя І.О. КАРАСАВА