Справа № 296/15/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"04" січня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист конституційних прав, порушених незаконною відмовою розглядати звернення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з вказаним позовом, відповідно до змісту якого просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 144 500 грн, завдану порушеннями внаслідок незаконної відмови розглядати звернення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на допущені відповідачем порушення законодавства під час розгляду її заяви від 29 липня 2019 року та скарги від 08 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що 29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до голови Житомирської міської ради Сухомлина С.І. із заявою (вх.№25/д-8325), в якій вказала, що 27 листопада 2015 року подала до Житомирської міської ради клопотання про надання дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, яке протягом 44 місяців не розглядалось. В зв`язку із вказаним просила: надати дозвіл на особистий прийом; запросити на прийом представників виконавчого комітету Житомирської міської ради; провести службову перевірку протиправних діянь під час розгляду її клопотання від 27.11.2015 та розглянути клопотання. Окрім того, 8 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до міського голови зі скаргою на протиправні дії виконавчого комітету Житомирської міської ради (вх.№ 10389), в якій вказала, що її заяву від 29 липня 2019 року вх.№ 25/д-8325 розглянуто з істотним порушенням Закону України «Про звернення громадян» та просила провести службову перевірку з вказаного питання.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Вимоги до оформлення звернень громадян, а також порядок розгляду заяв, скарг, в тому числі органами державної влади, місцевого самоврядування, визначено ст.ст.5, 6, 8, 15, 16, 20 Закону № 393/96-ВР:

За змістом ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п.2 ч.1 ст.4 КАС України закріплено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, закріпленими у ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, п.7 ч.1 ст.4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 вважає, що їй незаконно відмовлено у розгляді поданої заяви та скарги (14 порушень), внаслідок чого порушено її права та заподіяно моральну шкоду.

Таким чином вказана позовна заява підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли між позивачкою та відповідачем, який є посадовою особою органу місцевого самоврядування, та під час розгляду заяви та скарги виконував владні управлінські функції, покладені на нього відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи наведене, спір у даній справі є публічно-правовим та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

При цьому, вимога про стягнення моральної шкоди також підлягає розгляду адміністративним судом за правилами ч.5 ст.21 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наявність підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження.

Керуючись статтями 19, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі №296/15/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист конституційних прав, порушених незаконною відмовою розглядати звернення.

Роз`яснити позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Житомирським окружним адміністративним судом (вул.Мала Бердичівська, 23, м.Житомир, 10014).

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із позовною заявою та доданими до неї документами, надіслати особі, яка її подала. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04 січня 2023 року.

Суддя М. В. Петровська