Справа № 464/4695/23
пр.№ 2/464/1361/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2023 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Чорна С.З.

секретар судового засідання Гринюк Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківський прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.11.2011 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 . Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис № 1349 та видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 . Однак, спільне життя між ними не склалося. Після народження дитини разом з відповідачем проживали недовго, біля 4 місяців, в подальшому відповідач ОСОБА_2 став проживати окремо. 3 того часу ОСОБА_2 не цікавився дитиною та жодним чином не допомагав їй. Рішенням Зарічного районного суду в м. Суми від 12.06.2019 у справі шлюб між нею та відповідачем - розірвано. Вказала, що разом з сином ОСОБА_3 через військову агресію рф у 2022 році вимушена була покинути м. Суми та переїхала до м. Ужгород, де вони проживають на даний час та мають статус внутрішньо переміщених осіб (ВПО). Відповідач ОСОБА_2 , покладених на нього як на батька дитини, обов?язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Позивачка також звертає увагу на тому, що відповідач ніколи не сплачував і не сплачує аліменти на користь сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку батька. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов?язками, що підтверджує відсутність належного ставлення відповідача до його батьківських обов?язків.

Ухвалою від 19.07.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав позов, не заперечував щодо позовних вимог про позбавлення його батьківських прав.

Представник третьої особи третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився.

Заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, учасники справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. Рішенням Зарічного районного суду в м. Суми від 12.06.2019 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25.05.2012, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою переселенця №2106-

Відповідно до ст.8, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 127/15087/17-ц, а за ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, найбільше відповідає інтересам дитини та відповідатиме таким засадам сімейного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність (ч.9 ст.7 СК України). Саме такий захід підлягає застосуванню до відповідача, який байдужий до вирішення спірного питання з огляду на відсутність від нього пояснень з даного приводу як органу опіки та піклування, так і суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

З урахуванням повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд приходить висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат та з врахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.7, 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 гривень.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 03.11.2023.

Суддя Чорна С. З.