Дата документу 02.11.2023
Справа № 334/5744/23
Провадження № 2/334/2432/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 листопада 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2003 по 2006 роки вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 . За цей час у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач сплачував аліменти на дитину до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись на першому курсі Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, за рахунок коштів держбюджету, на денній формі навчання, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Стипендію не отримує.

Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини, не бере, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів на його утримання між сторонами не досягнуто.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи, за наявності для цього передбачених законом підстав, не заперечує.

Відповідач в судові засідання призначені на 05.09.2023 та 02.10.2023 не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що він знаходиться на військовій службі та перебуває у відрядженні, про що надав копії посвідчень про відрядження від 28.07.2023 № 605 термін відрядження з 01.08.2023 до 30.08.2023, від 28.09.2023 №73-2 термін відрядження з 30.09.2023 по 29.10.2023.

02.10.2023 року відповідач в судове засідання не з`явився, від відповідача надійшло клопотання про неможливість його присутності в судовому засіданні, оскільки він перебуває у відрядженні, про що надав копію посвідчення про відрядження від 28.09.2023 №73-2, термін відрядження з 30.09.2023 по 29.10.2023, тобто строк відрядження сплив.

Відповідно до вимог ст.44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що позивач (відповідач) не з`явився в судове засідання без поважаних причин, в зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, позивач (відповідач) повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду.

Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до статті 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтями 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що в період з 2003 по 2006 рік сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. За цей час у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачував аліменти на дитину до досягнення нею повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досяг повноліття. На даний час, ОСОБА_3 продовжує навчатись на першому курсі Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова.

Відповідно до довідки Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова від 10.07.2023 року №4287 ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу, групи ТТ-2022-1 навчально-наукового Інституту енергетичної, інформаційної та транспортної інфраструктури Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, денної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2026 року (зарахований до університету наказом №540-03 від 05.09.2022). Навчається за рахунок коштів держбюджету.

Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання в добровільному порядку не надає, домовленості з цього питання сторонами не досягнуто.

Відповідач на цей час проходить службу у Збройних Силах України, є особою працездатного віку. Матеріальний стан відповідача та стан його здоров`я дозволяють йому виконувати обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який навчається.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( стаття 200 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав

Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.

Враховуючи вказане, при винесенні рішення, суд бере до уваги пояснення позивачки, не спростовані відповідачем, що останній має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Згідно із частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи встановлені на підставі наданих позивачкою та не спростованих відповідачем доказів обставини справи, а також матеріального становища сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

При цьому суд враховує, що відповідач є здоровою, працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу сину та сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному у позовній заяві, оскільки жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надав.

Враховуючи, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями: 4, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, статтями: 84, 180, 182-184, 191 СК України, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 липня 2023 року, тобто з дня настання повноліття, і до закінчення навчання - 30 червня 2026 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Ісаков Д.О.