ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/13/23 Справа № 182/7408/19 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової ПВ.П., Остапенко В.О.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»

третя особа- Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Усачов Олександр Леонідович на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року, ухваленого суддею Рунчевою О.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у жовтні 2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» про захист прав споживачів, шляхом визнання протиправними дії, зобов`язання припинити такі дії та проведення перерахунку вартості поставленого природного газу.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання по АДРЕСА_1 , її особовий рахунок № НОМЕР_1 , має пільгу на оплату послуг з газопостачання у розмірі 50 % як вдова померлого інваліда війни.

Газопостачання до її будинку здійснюється на підставі укладеного 17 березня 2006 року договору про надання послуг з газопостачання №17172, оплата за спожитий газ оплачується нею на рахунок відповідача у готівковому вигляді через каси банків згідно показникам лічильника. Відповідач, у свою чергу, періодично проводив обстеження обладнання, звірку розрахунків. Останній контроль відповідач здійснив 05 вересня 2019 року.

30 серпня 2019 року ОСОБА_1 виявила у поштовій скриньці свого домоволодіння повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про припинення газопостачання до її будинку та погашення простроченої заборгованості від 18 липня 2019 року на суму 2 598, 96 грн. та доручення Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» від 28 серпня 2019 року про припинення газопостачання побутовим споживачам, при цьому ніяких звірок відповідачі з ОСОБА_1 не проводили, акти-претензії не складалися та не направлялися їй.

Пізніше ОСОБА_1 стало відомо, що сума боргу складає нарахування 1 328,11 грн. за 156,43 м? газу приведений відповідачем згідно Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 26.02.2004 року №116 (далі Методика №116), які фактично вона не отримувала.

ОСОБА_1 вважає дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» щодо застосування коефіцієнта приведення об`ємів споживчого газу до стандартних умов, які були нараховані їй неправомірними та такими, що порушують її права як споживача.

Заборгованість, що рахується на рахунку ОСОБА_1 є такою, що не відповідає дійсності, оскільки остання своєчасно та у повному обсязі відповідно до показань лічильника, встановленого відповідачем за адресою її проживання, оплачувала і оплачує послуги з газопостачання, самостійно вносила показники лічильника, обсяги використаного природного газу та проводила відповідні розрахунки.

Вважає, що Методика №116 не поширює свою дію на побутових споживачів, які згідно з п.2.2. договору постачання, здійснюють використання природного газу виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Чинними нормативно-правовими актами не визначено величин коефіцієнтів приведення до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків із побутовими споживачами, а отже дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» по приведенню до стандартних умов, які фактично побутовий споживач ОСОБА_1 не отримала, а об`єми, що були нараховані відповідно до Методики №116 є протиправними, відповідачі не мають права вимагати з ОСОБА_1 оплати зазначеного об`єму природного газу.

На підставі викладеного, просив суд визнати протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» із застосування коефіцієнта приведення об`ємів спожитого до стандартних умов, які були нараховані ОСОБА_1 за надання послуг з постачання природного газу за адресою її проживання в період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, зобов`язати їх припинити та провести перерахунок вартості поставленого природного газу без застосування цього коефіцієнту за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

Рішенням Нікопольського міськрайонного судуДніпропетровської області від 06 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів шляхом визнання протиправними дій, зобов`язання припинити такі дії та проведення перерахунку вартості поставленого природного газу відмовити. Судовий збір компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення та у повному обсязі задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

При цьому, представник не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та вказує, що суд відхилив доводи позивача про те, що дія Методики №116 поширюється тільки на суб`єктів господарювання, а оскільки побутові споживачі не є суб`єктами господарювання, застосування відповідачем даної методики є неправомірним, адже відповідно до буквального тлумачення пункту 6 глави 1 Розділу ХV Кодексу ГРМ, дана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком та процедурою, що визначені Методикою №116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до Методики.

Представник позивача вважає, що при ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які і призвели до неправильного вирішення справи.

Вказує, що суд не надав вмотивовану оцінку поясненням третьої особи щодо наявності підстав для задоволення позову. Зокрема судом не враховано, що витрати на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат включається до тарифу на розподіл природного газу.

Скаржник зазначає, що в рамках здійснення державного регулювання суб`єктів природної монополії НКРЕКП 23.11.2018 було прийнято постанову №1491, якою заборонено ПАТ «Дніпропетровськгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. Вказує, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» було проігноровано вимоги вищевказаної постанови НКРЕКП та у платіжних документах здійснюються донарахування побутовим споживачам обсягів, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов.

Представник позивача наголошує на тому, що на підставі нормативно-правових документів, витрати на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат, зокрема для втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, включається до тарифу на розподіл природного газу.

Також представник позивача наголошує на тому, що Кодекс ГРМ не містить жодної відсилаючої норми, яка б регламентувала застосування до побутових споживачів механізму приведення обсягів спожитого ними газу до стандартних умов.

Окрім того, представник позивача не погоджується з ухвалою суду від 06.02.2019, якою заява про розгляд справи в порядку загального провадження залишена без задоволення, вважає її незаконною, такою, що не відповідає нормам процесуального права, наголошує на тому, що категорія справи свідчить про високий суспільний інтерес до результатів розгляду цієї справи, так як протиправні дії відповідачів порушують права всіх побутових споживачів на території Дніпропетровської області.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони позивача, Відповідач 2 ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки рішення є законним та належним чином обґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача Усачова О.Л., Відповідач- 1 АТ «ОГС» «Дніпропетровськгаз», посилаючись на законність оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника позивача Усачова О.Л., який у повному обсязі підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити вимоги ОСОБА_1 , представника відповідача АТ «ОГМС «Дніпропетровськгаз» Азаренкова С.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони позивача, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін з викладених у відзиві підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзивів на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства Оператор по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою в тому числі на користь побутових споживачів (побутовий споживач - фізична особа, яка придбає природний газ з метою використання для власних потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення свої жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність) та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Також судом встановлено та визнано сторонами, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

За період з жовтня 2018 року по травень 2019 року Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» здійснено нарахування об`єму спожитого позивачем природного газу в розмірі 1002 м?, який визначений за фактичними показниками лічильника газу, крім того позивачу також донарахована кількість газу із застосуванням коефіцієнту у вказаний період за об`єктом споживання в розмірі 37,8 м? на суму 321,72 грн., що підтверджено таблицею розрахунку виникнення боргу, тобто спожитий об`єм природного газу приведений до стандартних умов складає 1039,8 м ?. Сума нарахувань за вказаний об`єм газу складає 1328,11 грн. (а.с. 67).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі виходив з недоведеності протиправних дій відповідача щодо застосування коефіцієнта приведення об`ємів спожитого газу до стандартних умов, що були нараховані їй за надання послуг з постачання газу за адресою її проживання в період жовтня 2018 року по квітень 2019 року, оскільки нормами Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу природного газу, які затверджені Регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, що і було зроблено відповідачем у жовтні 2018 року.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами представника викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі кодекс ГРС).

Кодекс газорозподільних систем розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу».

Кодекс газорозподільних систем визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Порядок взаємовідносин оператора газорозподільної системи з оператором газотранспортної системи, у тому числі пов`язаних з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з газотранспортної системи до газорозподільної системи, зокрема щодо якості та обліку природного газу (у тому числі приладового), а також з обміном даних щодо прогнозів відборів/споживання природного газу по споживачах та фактичних обсягів споживання ними природного газу, регулює Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2493, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1378/27823 (далі - Кодекс ГТС), договір транспортування природного газу та технічна угода (за наявності), що укладені між сторонами (розділ І глава 1 п.1, 2 цього Кодексу).

Отже, слід відрізняти правила, встановлені Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРМ), та правила Кодексу газотранспортної системи (Кодекс ГТС).

18. Відповідно п.3 гл.1 розділу І Кодексу ГРМ дія Кодексу газорозподільних систем поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини:

між оператором газорозподільної системи і газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи;

між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу.

Пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначено, що комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС (газотранспортної системи), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ (газорозподільчої системи) підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ (газорозподільчої системи), та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Оператор газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.4 гл.1 розділу І Кодексу ГРМ).

Отже, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є Оператором ГРМ, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» є Оператором ГТС.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» є суб`єктом з розподілу природного газу та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу оператором ГРМ.

Так, оператор ГРМ відповідно до вимог п.3 гл.2 розділу І Кодексу ГРМ здійснює, зокрема, забезпечення комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, в ГРМ, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу.

Пунктом 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (газорозподільних систем) (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

За змістом цієї ж норми оператор ГРМ зобов`язаний за підсумками місяця, але не пізніше 8-го числа, наступного за розрахунковим місяцем, опублікувати на власному сайті фактичні дані щодо розміру середньозваженої вищої теплоти згоряння природного газу за кожним маршрутом; передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача, інформацію про величину коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також розмір спожитого обсягу енергії природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт·год, Гкал, МДж).

Отже, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», здійснюючи комерційний облік газу зобов`язаний, в тому числі, здійснювати:

1) приведення газу до стандартних умов;

2) розрахунок спожитого обсягу енергії природного газу, про який повідомляється споживач в платіжному документі.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу (абзац 1 пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу).

За змістом пункту 6 частини 1 статті 17 Закону №1540-VIII для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до закону.

На виконання зазначених вище законодавчих вимог 30.09.2015 НКРЕКП прийняло постанову №2498 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» (далі Типовий договір).

Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.

Розділ V Договору регулює порядок обліку природного газу, що передається Споживачу.

Пункт 5.1 Договору визначає, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

При цьому, пунктом 5.2 Договору передбачено, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Регулятором в пункті 5.3 Договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Пунктом 5.6. Договору в свою чергу передбачено, що після визначення загального об`єму розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, Оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величин об`єму природного газу в обсягах розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: в - кВт*год, в - Гкал, в - МДж.

Дані про об`єм (м.куб.) та обсяг (кВт*год, Гкал, МДж) розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті Споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим Договором.

Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого Споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для можливості її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником Споживача.

Визначені за умовами цього Договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між Споживачем та його постачальником.

Порядок приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов врегульовано розділом XV цього Кодексу газорозподільних систем (абзац 2 пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу).

Так, пунктом 6 глави 1 розділу XV Кодексу газорозподільних систем, в свою чергу, визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року №116 (далі Методика №116), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за №346/8945.

Відповідно до пункту 2 Методики №116 її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використанння газу за показами лічильників громадянами підприємцями для власних потреб.

Однак, пунктом 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРМ передбачено необхідність застосування лише відповідного коефіцієнту при приведенні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, який зазначений в додатках до Методики №116, а не власне самої Методики №116. Тобто, дана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком, процедурою чи колом споживачів, що визначені Методикою №116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до цієї Методики.

Таким чином, нормами Кодексу газорозподільних систем та умовами Типового договору встановлено обов`язок оператора ГРМ (газорозподільних систем) проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 24.12.2018 у справі №640/21017/18, від 03.02.2020 у справі №640/20866/18, від 16.06.2020 у справі №640/20692/18, від 17.06.2020 у справі №640/20691/18.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Таким чином колегія суддів суддів погоджується з висновками та основними мотивами суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Доводи представника позивача про те, що Постановою НКРЕКП від 23.11.2018 №1494 «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами», колегія суддів відхиляє, оскільки зазначена Постанова була предметом розгляду в справі №640/21004/18, визнана протиправною та скасована в судовому порядку.

При цьому, слід зазначити, що Постановою НКРЕКП від 23.11.2018 №1494 було заборонено ПАТ "Закарпатгаз", а не ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами, та як зазначалось вище ця постанова була скасована рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року. З позицією суддів попередніх інстанцій погодився і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який постановою від 04 травня 2022 року змінив мотиви задоволення позову ПАТ "Закарпатгаз", в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від від 15 травня 2019 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №640/21004/18 залишені без змін.

Зокрема при касаційному перегляді справи №640/21004/18 Верховний Суд, з урахуванням змісту спірних правовідносин, їх правового регулювання та встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, дійшов висновку, що Регулятор сам своїми відомчими актами передбачив можливість операторів ГРМ застосовувати коригувальні коефіцієнти при приведенні обсягів спожитого палива побутовими споживачами, визначивши умови та порядок такого коригування, що оскаржена постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не відповідає переліченим вище критеріям, оскільки прийнята з порушенням процедури, без дотримання чіткої послідовності дій щодо її проведення у спосіб визначений законодавством, та не містить належного нормативного обґрунтування повноважень Нацкомісії в частині заборони позивачу ПАТ "Закарпатгаз" вчиняти розрахунки об`єму (обсягу) спожитого газу.

Так, колегія суддів зазначає, що преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

При цьому, звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, учасники процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Доводи представника позивача щодо незаконності ухвали суду від 06.02.2019, якою заява ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального провадження залишена без задоволення, колегія суддів відхиляє, оскільки судом встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту, обсяг та характер, доказів у справі, кількість сторін справи та категорія справи не свідчить про високий суспільний інтерес до результатів розгляду цієї справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Перевіривши справу, вислухавши в судовому засіданні позиції сторін по справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Усачов Олександр Леонідович залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: