Справа № 2-3019/2000
Провадження № 4-с/357/47/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби в м. Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить суд: 1) визнати протиправними дії державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москальчук Т.С. щодо не зняття арешту при закінченні виконавчого провадження у зв`язку з закінченням строку для стягнення аліментів, в зв`язку з досягненням дитини повноліття, неправомірними; 2) скасувати арешт на майно ОСОБА_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 6451271 від 13.07.2012 міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, боржник ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: квартира 1/3 частина, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 12736530.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП № 6451271 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3019 виданого 29.09.2000р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини від заробітку щомісяця і до повноліття дітей.

У рамках даного виконавчого провадження метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем згідно ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт на нерухоме майно боржника.

Після досягнення дітьми повноліття, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.6 ч. 1 ст 49 ЗУ «Про виконавче провадження, відповідно до відповіді ДВС від 18.09.2023р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 боржник ОСОБА_2 помер.

Заявник звернулась із заявою до Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту, однак заявник отримала відповідь на вищевказане звернення, яким заявнику було відмовлено у знятті заборони відчуження з об`єкта нерухомого майна, рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за скаргою та призначено судовий розгляд у справі на 06 жовтня 2023 року.

06 жовтня 2023 року судове засідання було знято з розгляду, в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та відкладено до 25 жовтня 2023 року.

25 жовтня 2023 року судове засідання було знято з розгляду, в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті та відкладено до 24 листопада 2023 року.

В судове засідання, призначене на 24 листопада 2023 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно.

24 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява від скаржника ОСОБА_1 про розгляд скарги за її відсутності, з проханням задоволення скарги. Цього ж дня, від скаржника ОСОБА_1 на адресу суду надійшли додаткові пояснення, згідно з якими накладенням арешту на майно порушується її право на розпорядження часткою у квартирі, на яку накладено арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

29 вересня 2000 року Білоцерківським міським судом видано виконавчий лист № 2-3019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на кожну дитину, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходу громадян і до їх повноліття, починаючи з 20.09.2000 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно, накладено арешт на квартиру, 1/3 частина, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , накладений Постановою Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 6451271 від 13.07.2012.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 листопада 2022 року.

15.09.2023 року начальник відділу Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомила скаржника, що в межах виконавчого провадження № 6451271 з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 накладено арешт на майно боржника. Державним виконавцем винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( для даного виду стягнення закінчився передбачений законом термін). Та зазначила, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зазначені принципи сформулювано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, згідно з вимогами пункту другого частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, згідно частини першої статті 74 Закону України «про виконавче провадження», можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга, згідно частини першої статті 448 ЦПК України, подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За результатами розгляду скарги суд, відповідно до частини першої статті 451 ЦПК України, постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд, згідно з частиною другою вказаної статті визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки виконавче провадження закінчено, довготривале не зняття арешту з майна є таким, що порушує права сторін виконавчого провадження, тому наявні підстави для зняття арешту з майна, що належить боржнику.

Верховний Суд у справах № 817/928/17 від 27.03.2020, № 161/14034/20 від 03.11.2020, № 645/6694/15-ц від 22.12.2021 зазначив про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій зі сторони стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260-261,447-453 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволити повністю.

Визнати дії державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Москальчук Т.С. щодо не зняття арешту при закінченні виконавчого провадження у зв`язку з закінченням строку для стягнення аліментів, в зв`язку з досягненням дитини повноліття, неправомірними.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 6451271 від 13.07.2012 міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, боржник ОСОБА_2 , об`єкт обтяження: квартира 1/3 частина, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 12736530.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко