Справа № 405/4378/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Тимоховської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Степанова Наталя Миколаївна; Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького, про витребування майна із незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Степанова Н.М., Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького, про витребування майна із незаконного володіння, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказали, що позивачі та відповідач ОСОБА_5 є біологічними дітьми ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя, їх мати шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем прийняла спадщину у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, 30.03.2017 року відповідач ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття даної спадщини після смерті матері ОСОБА_7 , вказавши при цьому, що інших спадкоємців спадкодавець не має. 30.05.2017 року ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та 31.05.2017 року продала даний будинок відповідачу ОСОБА_6 . При цьому, позивачі та відповідач ОСОБА_5 мають право на 1/4 частину спадщини кожна. У судовому порядку за позовом органу опіки та піклування було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 30.05.2017 року відповідачу ОСОБА_5 , у решті вимог відмовлено. При цьому, суди апеляційної та касаційної інстанції у цій справі вказали, що належним способом захисту прав позивачів є витребування майна з чужого незаконного володіння. У свою чергу, договір купівлі-продажу, укладений між відповідачами не позбавляє позивачів права повернути належне їм майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2021 року заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належать ОСОБА_6

05.01.2022 року відповідач ОСОБА_6 подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, та вказав, що він є добросовісним набувачем спірного майна, оскільки не міг знати, що ОСОБА_5 незаконно набула право власності на вказаний будинок. Водночас, у судовому порядку, було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане 30.05.2017 року відповідачу ОСОБА_5 , лише на 3/4 частини спадкового майна, тому ОСОБА_5 законно набула право власності та відчужила ОСОБА_6 1/4 частину вказаного будинку. Допустимим було б витребування на користь позивачів не всього будинку, а лише його 1/2 частини. У свою чергу позивачі ще не набули статусу власників вказаного нерухомого майна, а тому не мають права пред`являти вимогу про його витребування з чужого незаконного володіння. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.08.2022 року клопотання представника позивачів про витребування доказів задоволено, витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 матеріали спадкової справи № 298/2017, заведеної 30.03.2017 року після смерті ОСОБА_7

21.02.2023 року позивачі подали до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять витребувати із незаконного володіння 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за кожним із позивачів право власності на 1/4 частину вказаного нерухомого майна.

Ухвалою суду від 18.04.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги про витребування із незаконного володіння 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та визнання за позивачами права власності по 1/4 частині вказаного нерухомого майна підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Іванова І.А. у судовому засіданні позов не визнала та просили відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що позивачі були дітьми-сиротами та мають право на спадкове майно після смерті матері. Оскільки судом не було скасовано державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_5 на весь будинок, позивачі не можуть у повній мірі реалізувати свої права як власників майна.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позови від неї не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Степанова Н.М. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 27.03.2017 року № 33203 власником будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , вказана ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 203).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 188).

Спадкоємцем померлої ОСОБА_8 першої черги була її дочка - ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 191, 192, 193, 197, 198, 199), яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем відповідно до ст. 1268 ЦК України, що підтверджується будинковою книгою (т. 1, а.с. 200).

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_10 та ОСОБА_3 є батьками позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 39).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 194).

Як вбачається зі свідоцтва про народження позивача ОСОБА_12 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_3 . Відомості про батька ОСОБА_4 записані зі слів матері дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (т. 1 а.с. 39).

21.09.2007 року у Центральному відділі ДРАЦС ГУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_3 та ОСОБА_14 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №700. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 39).

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_16 , 1987 року народження, ОСОБА_5 , 1994 року народження, ОСОБА_17 , 1997 року народження, ОСОБА_3 , 2001 року народження, та ОСОБА_4 , 2002 року народження (т. 1, а.с. 39, 40, 190).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (т. 1, а.с. 181).

Рішенням Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 26.04.2011 року № 394 «Про надання статусу» дітям ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , надано статус дітей-сиріт (т. 1, а.с. 40).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 298/2017 року, заведеної 30.03.2017 року після смерті ОСОБА_7 , відповідач ОСОБА_5 звернулася до Кропивницької міської нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини (т. 1, а.с. 180).

Також у матеріалах спадкової справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_16 від 27.03.2017 року, згідно якої він спадщину після смерті матері ОСОБА_7 не приймає та не бажає звертатися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (т. 1, а.с. 189).

30.05.2017 року ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1, на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 216).

31.05.2017 року ОСОБА_5 здійснила відчуження житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та уклала договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Степановою Н.М., із ОСОБА_6 , які зареєстровано за № 240 та № 241 (т. 1 а.с. 41).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2017 року в справі № 405/3388/17 позов Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради в інтересах дітей-сиріт ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Степанова Н.М., ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу задоволено, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 30.05.2017 року на ім`я ОСОБА_5 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1 та зареєстроване за реєстровим № 1-477, скасовано в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно відомості про право власності на підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , а також визнано недійсними договори купівлі-продажу від 31.05.2017 року, укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчені приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Степановою Н.М. та зареєстровані за реєстровими № 240 та № 241 зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказаний житловий будинок, яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 31-36).

У свою чергу, постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.04.2018 року, яка залишено без змін постановою Верховного Суду від 07.10.2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради в інтересах дітей-сиріт ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 30.05.2017 року на ім`я ОСОБА_5 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 1, зареєстроване за реєстровим номером 1-477, в частині 3/4 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 31.05.2017 року, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчених приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Степановою Н.М., зареєстрованих за реєстровими номерами 240 та 241, відмовлено (т. 1, а.с. 37-43; т. 1, а.с. 44-56).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.08.2021 року № 268777505, житловий будинок під АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу, серія та номер № 240 т № 241, виданих 31.05.2017 року, видавник Степанова Н.М., приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу (т. 1, а.с. 64).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,

у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина перша статті 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено статтею 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Слід звернути увагу, що свідоцтво про право на спадщину від 30.05.2017 року визнано недійсним лише у частині 3/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, враховуючи, що повнолітній ОСОБА_16 спадщину не прийняв, а малолітній ОСОБА_17 в порядку ч.ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України від прийняття спадщини не відмовився, ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги за законом мала право на спадкування 1/4 частину майна після смерті матері ОСОБА_7 , а малолітні ОСОБА_17 , 1997 року народження, ОСОБА_3 , 2001 року народження та ОСОБА_4 , 2002 року народження, вважаються такими, що прийняли спадщину у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 1268 ЦК України, та яким також належить по 1/4 частині спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в абз. 12 п. 1, абз. 15-17 п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, може бути підставою для відмови у позові у справі про право на спадкування. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно п.п. 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Оскільки право власності на весь житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на час розгляду справи у суді зареєстровано за ОСОБА_6 , і дана обставина є перешкодою для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання права власності на нерухоме майно у відповідній частці в порядку спадкування за законом підлягають захисту саме в судовому порядку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

ЦК України передбачено віндикацію або реституцію як одні зі способів захисту порушених прав.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388

ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи.

Особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

При цьому, захист порушеного права неповнолітніх дітей-сиріт шляхом звернення з віндикаційним позовом, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати це майно у набувача.

Згідно ст.ст. 387, 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 року в справі № 6-140цс14).

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п.п. 23, 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 відповідно до статті 387 ЦК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Оскільки спірне нерухоме майно, а саме 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вибуло з права власності спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поза їх волею на підставі договору купівлі-продажу, укладеного особою, яка не мала права її відчужувати, позивачі мають право на витребування вказаного майна у добросовісного набувача ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про витребування майна із незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Також судом відзначається, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Степанова Наталя Миколаївна; Управління з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького, про витребування майна із незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння майно, а саме 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі по 454 грн. кожній.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) та ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1535 грн.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), ОСОБА_6 , ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1535 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.12.2023 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний