Справа № 194/744/23
Номер провадження № 2/194/308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Краснікової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою представника позивача адвоката Шчекіч Інни Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів з батька дитини та стягнення аліментів з матері на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Шчекіч І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів з батька дитини та стягнення аліментів з матері на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року розірвано. Від спільного життя вони мають двох дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті дитини відповідач вкрай негативно стала поводитися не лише з позивачем, але і з старшою дочкою, стосунки між подружжям зруйнувались, спільне проживання припинилось. Позивач переїхав жити до іншого житла. Згодом дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала просити батька, щоб він забрав її жити до себе. Батько так і зробив. Наразі позивач разом з донькою мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої він є. Квартира трикімнатна, у дитини є своя окрема кімната для сну, відпочинку та розвитку. Батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, піклується про неї, приймає активну участь у її розвитку та вихованні, забезпечує всім необхідним. Мати застосовує диктаторську поведінку до дитини, погрожує дитині фізичною розправою. За судовим наказом, виданим Тернівським міським судом Дніпропетровської області у 2022 році по справі № 194/709/22 з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, дитина мешкає з позивачем та перебуває повністю на його утриманні.Просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягуються на підставі судового наказу виданого 12 липня 2022 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 194/709/22; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини доходів відповідача, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених у них підстав. Дитина з 15 липня 2022 року мешкає разом з ним та перебуває на його утриманні. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з наведених у них підстав. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить доставлення СМС повідомлення, на яку вона підписана.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської радив судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, проаналізувавши та оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення суду набрало законної сили 16 вересня 2022 року.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 11 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до судового наказу, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області 12 липня 2022 року по справі № 194/709/2022 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Витягу №732 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, наданого 17 травня 2023 року ЦНАП виконавчого комітету Тернівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Відповідно до акту встановлення фактичного місця проживання від 28 квітня 2023 року, складеного головою ОСББ «Гірник №5» та сусідами, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про доходи, наданої ВСП ШУ «ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 11 квітня 2023 року, ОСОБА_1 за період з липня 2022 року по березень 2023 року включно нарахований дохід 312430,14 грн., аліменти сплачені у сумі 57656,34 грн. на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26 січня 2022 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В., спадкоємцем 3/4 частини квартири АДРЕСА_3 , є ОСОБА_6 .

Згідно договору дарування 1/2 частки квартири, посвідченого 11 липня 2022 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Надтокою З.В., ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

18 травня 2023 року ОСОБА_6 звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області з заявою-згодою на визначення місця проживання онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі АДРЕСА_3 , частка якої належить їй.

Відповідно до висновку ЛКК КП «ДБКЛПД» ДОР від 18 серпня 2022 року, ОСОБА_3 має діагноз поточний маніакальний епізод без психотичної симптоматики. Рекомендовано візит до лікаря психіатра за місцем проживання.

Відповідно до характеристики КЗ «Тернівський ліцей №4 Тернівської міської ради Дніпропетровської області» від 11 травня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ученицею 3-а класу, з 01 вересня 2023 року вихованням ОСОБА_7 займається батько ОСОБА_1 . Разом із батьком дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Мама ОСОБА_3 з дитиною не проживає, іноді забирає дитину після уроків. Батько в повній мірі здійснює постійний контроль за поведінкою і навчанням дитини, знаходиться в постійному контакти з класним керівником, своєчасно реагує на зауваження, попереджає про хвороби доньки.

Згідно до виробничої характеристики, наданої «ШУ імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 20 квітня 2023 року, ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно.

За запитом ОСОБА_1 практичним психологом ОСОБА_8 03 липня 2022 року та 29 травня 2023 року проводилися психологічні обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами яких були надані відповідні висновки щодо психоемоційного стану дитини. З яких вбачається, що дитині комфортно мешкати в родині, де вона на даний час проживає.

З висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 15 вересня 2023 року щодо цільового витрачення аліментів на малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ОСОБА_3 використовує отримані від ОСОБА_1 аліменти, які він сплачує для задоволення потреб малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не за призначенням.

Згідно висновку виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 20 червня 2023 року щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23 травня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , складеного спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради, умови проживання задовільні, малолітня ОСОБА_4 забезпечена усім необхідним для нормального проживання та відпочинку, дитина проживає разом з батьком.

З оглянутих відеозаписів вбачається, що мати дитини ОСОБА_3 застосовує психологічний тиск до дитини ОСОБА_4 .

При з`ясуванні в судовому засіданні думки дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ч.2 ст. 171 Сімейного Кодексу України, встановлено, що вона мешкає з батьком. Батько їй не забороняє спілкуватися з матір`ю. Бажає надалі мешкати з батьком.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю лише за виняткових обставин. При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 402/428/16-ц.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитини на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 273 Сімейного кодексу України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Отже, матеріалами справи доведено, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час мешкає разом із батьком ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 використовує отримані від ОСОБА_1 аліменти, які він сплачує за судовим наказом для задоволення потреб малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не за призначенням.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що після постановлення судового наказу, яким з ОСОБА_1 стягуються періодичні платежі у виді аліментів, кардинально змінилися обставини (дитина проживає з позивачем (боржником) та знаходяться на його утриманні), що впливають на присуджені платежі, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача, шляхом припинення примусового стягнення з нього аліментів за судовим наказом.

При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги матеральний та сімейний стан сторін, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визначення розміру стягнення аліментів на дитину, оскільки сторона позивача не довела суду підстави для стягнення аліментів на одну дитину саме в розмірі 1/3 частині доходів відповідача.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому слід визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягнуто судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року по цивільній справі № 194/709/22; та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат за надання правничої допомогу суд приходить до наступного.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт від 22 травня 2023 року по договору про надання правової допомоги № 259 від 29 червня 2022 року, квитанція про сплату 4400,00 грн. за договором про надання правової допомоги, копію товарного чеку на суму 120,00 грн., квитанцію на суму 120,00 грн., розрахунок судових витрат, загальна вартість яких склала 6667,20 грн.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18.

Враховуючи, що відповідач не просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, тому суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6667,20 грн.

На підставі ст.ст. 2, 4, 10, 12-13, 17, 18, 76-81, 141, 197, 200, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Шчекіч Інни Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів з батька дитини та стягнення аліментів з матері на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягнуто судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року по цивільній справі № 194/709/22, з дня набрання рішення суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 2147,20 грн. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреси: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6667,20 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2023 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін