Провадження № 2-з/205/674/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , які приймають участь у режимі відеоконференції,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Дніпрі заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 про витребування доказів із застосуванням процедур міжнародної правової допомоги у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної адміністрації в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної адміністрації в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

31 жовтня 2023 року представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 сформував в системі «Електронний суд» заяву про витребування доказів із застосуванням процедур міжнародної правової допомоги, в якій просив в порядку судового доручення направити до компетентного органу Республіки Польща запит про міжнародну правову допомогу щодо проведення дослідження умов проживання малолітнього ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_4 та отримання інформації щодо умов його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що під час судового засідання у справі 20 вересня 2023 року виникла необхідність у дослідженні умов проживання малолітнього ОСОБА_5 за місцем проживання ОСОБА_4 , у зв`язку з чим вона звернулась за місцем свого проживання у м. Катовіце Республіки Польща до Міського центру соціального забезпечення із заявою про обстеження соціально-побутових умов проживання дитини та отримала відмову у зв`язку з тим, що дослідження умов проживання дитини здійснюється на підставі рішення суду. Посилається на те, що ОСОБА_4 не вдалося самостійно провести дослідження умов проживання сина за місцезнаходженням матері, що перешкоджає подальшому розгляду справи судом, оскільки це питання підлягає дослідженню судами під час розгляду спорів про визначення місця проживання дитини з одним із батьків.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення вказаної заяви та просив відмовити у її задоволенні.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав вказану заяву та просив її задовольнити.

Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явилася, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи проведення розгляду справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників справи, які присутні у підготовчому судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та клопотання представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , суд дійшов таких висновків.

Частинами 1-4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно із положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ст. 80 ЗУ «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України. Доручення судів України про вручення документів громадянам України, які постійно проживають за кордоном, або отримання від них доказів на території іноземної держави можуть бути виконані консульською посадовою особою України відповідно до міжнародних договорів України або в іншому порядку, що не суперечить законодавству держави перебування.

Пунктом 2 статті 1 ЗУ «Про міжнародне приватне право» передбачено, що іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Частинами 1, 2 статті 498 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії та території іншої держави, суд України може звернутись в відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно із ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до п. 1.4 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264 обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою. Посилання на такий міжнародний договір у дорученні є обов`язковим.

Між Україною і Республікою Польща 24 травня 1993 року було підписано Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, який ратифікований постановою Верховної ради України N3941-XII від 04 лютого 1994 року, у статті 2 якого встановлено, що суди і органи прокуратури Договірних Сторін, що далі іменуються «установи юстиції», надають взаємну правову допомогу у цивільних та кримінальних справах.

Статтями 3, 4 Договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах у справах, передбачено, що установи юстиції, зносяться між собою за посередництвом центральних органів, якщо інше не передбачено цим договором. Центральними органами визначено: з боку України - Міністерство юстиції та Генеральну Прокуратуру, а з боку Республіки Польщі - Міністерство юстиції. Центральні органи можуть домовитися, що установи юстиції договірних сторін зносяться між собою безпосередньо. Договірні сторони надають взаємну правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.

Згідно із ст. ст. 1, 2 Угоди між Міністерством юстиції України та Міністерством юстиції Республіки Польща від 10 січня 2011 року, у справах, які охоплюються договором встановлено, що під час передачі клопотань про надання правової допомоги на основі ст. 4 договору наступні органи зносяться між собою безпосередньо: 1) з боку України - Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві і Севастополі; 2) з боку Республіки Польща - окружні суди Республіки Польща. Суд України, який розглядає справу, подає клопотання про надання правової допомоги через відповідне головне управління юстиції до голови окружного суду Республіки Польща, в окрузі якого має бути виконане клопотання.

Крім того, Угодою між Міністерством юстиції України та Міністерством юстиції Республіки Польща про застосування двомовних бланків клопотань про надання правової допомоги від 10 січня 2011 року встановлено єдину форму клопотання при оформленні судових доручень про вручення документів та про проведення процесуальних дій у цивільних справах на підставі Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах. Статтею 1 вказаної угоди передбачено, що при оформленні клопотань про надання правової допомоги у цивільних справах суди України і суди Республіки Польща застосовують двомовні бланки.

При цьому, у відповідності до ст. 5 Договорупро правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, у справах, що охоплюються цим договором, клопотання складаються державною мовою запитуючої сторони і до них додаються переклади на державну мову запитуваної сторони або англійську чи російську. Якщо стосовно положень цього договору вимагається додати до документів, що пересилаються, їх переклад на мову іншої договірної сторони, ті переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений, або присяжним перекладачем однієї з договірних сторін.

Відповідно до змісту п. 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із статтею 75 Цивільного процесуального кодексу України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Враховуючи вищезазначене, для всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами, беручи до уваги, що ОСОБА_4 знаходиться разом з малолітньою дитиною сторін за кордоном в Республіці Польща, а витребувані докази дійсно мають суттєве значення для подальшого розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 про витребування доказів із застосуванням процедур міжнародної правової допомоги (направлення судового доручення).

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 252 ЦПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 12 частини 1 статті 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 8 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Враховуючи вищевикладені норми права, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 84, 87, 130, 252-253, 258, 260-261, 498, 499 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 про витребування доказів із застосуванням процедур міжнародної правової допомоги - задовольнити.

Звернутись із судовим дорученням та доручити компетентному суду Республіки Польща (Окружному суду у м. Катовіце, Республіка Польща) виконати процесуальні дії щодо доручення компетентному органу Республіки Польща здійснити обстеження соціально-побутових умов проживання дитини - малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надати інформацію щодо умов проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У випадку неможливості виконання судового доручення повідомити суд про обставини, що перешкоджають його виконанню.

Зобов`язати відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 та її представника - адвоката Войтенка Ігора Васильовича до 23 грудня 2023 року надати суду у двох екземплярах нотаріально засвідчений переклад на польську мову: клопотання про виконання дій у цивільній справі та ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року.

Провадження у справі зупинити на час виконання судового доручення.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.П. Терещенко

.