Провадження № 4-с/357/57/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-

В С Т А Н О В И В :

14 листопада 2023 року адвокат Федоренко В.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби, в якій просив суд: 1) визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях №№ 41007268 та 43861896; 2 ) зобов`язати посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження, а саме: номер запису про обтяження 40555553 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно боржника, накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 41007268 від 15.02.20221 року, видавник: Білоцерківський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), особа, майно/права, якої обтяжуються: ОСОБА_1 , зняти арешт з грошових коштів, який був накладений постановами від 15.02.2021 року у ВП № 41007268, від 27.03.2020 року та від 10.12.2021 року у ВП № 43861896.

Скарга обґрунтована тим, що 28.11.2013 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 41007268 по виконанню виконавчого листа № 2/357/5780/13, виданого 15.10.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 305459,07 грн. В даному виконавчому провадженні державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника ВП № 41007268 від 15.02.2021. 06.04.2023 року виконавчий документ було повернуто державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

03.07.2014 року державним виконавцем міського відділу ДВС було відкрито виконавче провадження № 43861896 на виконання виконавчого листа № 2/357/1236/14, виданого 10.06.2014 року Білоцерківським міськрайсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 14382,94 грн. В даному виконавчому провадженні винесено дві постанови про арешт майна. 10.02.2021 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

05.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського відділу ДВС з проханням повідомити про стан виконавчих проваджень. 13.09.2023 року ОСОБА_1 надано відповідь про перебування на виконанні ВП № 41007268 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та про завершення вказаного виконавчого провадження через повернення виконавчого документа стягувачу.

Між заявником та ПАТ КБ «ПриватБанк» досягнуто домовленість про прощення частини боргу та сплати залишку за кредитними угодами, в результаті чого банком видано довідку від 21.08.2023 року про відсутність заборгованості перед банком. Заявником було подано до відділу ДВС заяву про зняття обтяжень, проте 128.09ю2023 року , яка надійшла на електронну адресу представника заявника, ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви та знятті обтяжень. Вказана відмова створює перешкоди заявнику у вільному розпорядженні своїм майном.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за скаргою та призначено судовий розгляд у справі на 23 листопада 2023 року.

В судове засідання, призначене на 23 листопада 2023 року сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом своєчасно.

23 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Федоренка В.С. про розгляд справи за його відсутності та підтримання скарги в повному обсязі.

Білоцерківський відділ ДВС та АТ КБ «ПриватБанк» отримали ухвалу суду зі скаргою на бездіяльність в електронні кабінети - 16.11.2023 о 19.38.40.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконані у відділі державної виконавчої служби перебувало три виконавчих провадження, боржником у якому був заявник 1) ВП № 41007268 від 28.11.2013, стягувач АТ КБ «ПриватБанк»; 2) ВП № 52651106 від 13.10.2016, стягувач АТ КБ «ПриватБанк»; 3) ВП № 55944525 від 21.03.2018, стягувач КП БМР «Білоцерківтепломережа». Вказані виконавчі провадженні є завершеними.

18.09.2023 ОСОБА_1 звертався із заявою до Білоцерківського відділу ДВС про зняття обтяжень, на яку отримав відповідь про те, що арешт може бути знятий за рішенням суду.

21.08.2023 АТ КБ «ПриватБанк» видав довідку про те, що ОСОБА_1 станом на 21.08.2023 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 у даному реєстрі відсутній.

Відповідно до інформації з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 22.08.2023 все нерухоме майно ОСОБА_1 перебуває в обтяженні згідно постанов про арешт майна від 13.10.2016; від 15.02.2021;

Постановами державного виконавця відділу ДВС у місті Біла Церква від 27.03.2020, 15.02.2021 та від 10.12.2021 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 за виконавчими листами, стягувачем у яких є ПАТ КБ «ПриватБанк».

При вирішенні справи суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зазначені принципи сформулювано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, згідно з вимогами пункту другого частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, згідно частини першої статті 74 Закону України «про виконавче провадження», можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга, згідно частини першої статті 448 ЦПК України, подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За результатами розгляду скарги суд, відповідно до частини першої статті 451 ЦПК України, постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд, згідно з частиною другою вказаної статті визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення зі скаргою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності скаржника щодо володіння, користування та розпорядження належним її майном.

Верховний Суд у справах № 817/928/17 від 27.03.2020, № 161/14034/20 від 03.11.2020, № 645/6694/15-ц від 22.12.2021 зазначив про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій зі сторони стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З урахуванням відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень про відсутність незавершених виконавчих проваджень, довідки АТ КБ «ПриватБанк» про відсутність заборгованості у заявника, суд вважає, що наявні підстави для зняття арешту з майна та грошових коштів, що належить боржнику ОСОБА_1 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260-261,447-453 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття обтяження з усього нерухомого майна і арешту з грошових коштів у виконавчих провадженнях №№ 41007268 та 43861896;.

Зобов`язати посадових осіб Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти обтяження, а саме: номер запису про обтяження 40555553 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно боржника, накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 41007268 від 15.02.2021 року, видавник: Білоцерківський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), особа, майно/права, якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; зняти арешт з грошових коштів, який був накладений постановами від 15.02.2021 року у ВП № 41007268, від 27.03.2020 року та від 10.12.2021 року у ВП № 43861896.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко