Справа № 502/1999/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Великодолинської сільської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він з відповідачкою мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем. Відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Дитина перебуває на повному утриманні позивача, він самостійно займається її вихованням. Відповідачка жодної участі у вихованні їх дитини не приймає, матеріально не забезпечує.

Просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву у якій вказала, що проти задоволення позову не заперечує та просила справу розглянути без її участі.

Третя особа Служба у справах дітей Великодолинської сільської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явилися, надали суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 01.03.2008, який розірвано на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 січня 2021 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 січня 2021 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 .

Проте, як встановлено, дитина ОСОБА_5 мешкає з батьком позивачем по справі, що підтверджується довідкою з місця мешкання та висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.10.2022 № 01-11/1515/1.

Так, вказаним висновком органу опіки та піклування підтверджується, що ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем, а відповідачка ОСОБА_2 використовує аліменти, що стягуються з позивача на утримання сина, не за цільовим призначенням.

Згідно наданого Службою у справах дітей Великодолинської сільської ради Одеського району Одеської області висновку від 18.10.2023 «про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 » зазначено, що виконавчий комітет вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.ст.150, 164, 166 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами;

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов`язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.

У своїй постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини, не цікавиться її життям, розвитком, не приймає участі у її утриманні та вихованні.

Водночас, заяву відповідачки про те, що вона не заперечує проти позовних вимог позивача та прохання розглянути справу без її участі, суд розцінює як свідоме нехтування своїми батьківськими правами.

За таких обставин, суд приходить до переконливого висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому її доцільно позбавити батьківських прав.

Разом з тим слід зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що також зауважив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своєму рішенні від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18.

На підставі ст.ст.150, 164, 166, 180 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224 - 233 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , відносно дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №714 від 30.10.2008.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23.11.2023.

Суддя О.В. Березніков