Справа №538/1841/23
Провадження по справі №2/538/493/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . 27.01.2023 року між ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, за яким ТОВ "ФК "ЦФР" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ "ФК "ЦФР" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10891,29 грн., з яких: 8820,18 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 0,74 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 2070,37 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № від 15.12.2021 року в розмірі 10891,29 грн.

В зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 09.10.2023 року було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з"явився, але надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю у зв"язку з необгрунтованістю та порушення законодавства, розгляд справи провести без його участі. У відзиві зазначив, що він мобілізований та до мобілізації служив у добровольчому формуванні. Відповідно до довідки від 27.10.2022 року № 1803 він перебуває на військовій службі та призваний по мобілізації, а тому був вимушений покинути своє місце проживання, що істотно змінило його духовний, моральний та матеріальний стан. Крім того, військовослужбовці, визначені п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", які мають кредитні зобов"язання перед банком, мають право на встановлені законодавством пільги, а саме: звільнення від сплати відсотків за користування кредитом; звільнення від сплати штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту. Також, відповідачем було повідомлено позивача про перебування його на території, де ведуться воєнні дії, що можливості надати заяву та інші документи він не має, у зв"язку з тим, що перебуває на "нулі". Зазначив, що він відповідно до п. 12 ч. 5 ЗУ "Про судовий збір" також звільнений від сплати судового збору.

01.11.2023 року до суду представник позивача надіслав відповідь на відзив, в якому вважає його безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що на підтвердження суми заборгованості по договору, позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договором, виготовлений представником ТОВ "ФК "ЄАПБ", який підтверджує факт, що після переуступлення прав вимоги за даним договором, позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань. Тому ТОВ "ФК "ЄАПБ" просить стягнути кредитну заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором. Крім того, відповідачем здійснювались часткові оплати заборгованості, що свідчить про те, що відповідач визнав, що отримав кредитні кошти, користувався ними та здійснював певні оплати для погашення кредитної забогованості. Також, відповідно до умов кредитного договору, позику надано 15.12.2021 року, відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість за договором нараховувалась до 15.12.2022 року. Відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки. Відповідач не надав Первісному кредитору жодних доказів на підтвердження того факту, що у нього є право на пільги. Отже, нарахування відповідачу відсотків здійснювалось з тих підстав, що відповідач не повідомив Первісних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що він являється військовослужбовцем та, що на нього поширюються норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та відповідачем було укладено кредитний договір № .

27.01.2023 року між ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір відступлення прав вимоги № 20230127, за яким ТОВ "ФК "ЦФР" передало ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ "ФК "ЦФР" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10891,29 грн., з яких:

- 8820,18 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

- 0,74 грн. - сума заборгованості за річними відсотками;

- 2070,37 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками.

Відповідач не виконав свого обов"язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.01.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитним договором № від 15.12.2021 року в розмірі 10891,29 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу приписів ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1-2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Зі змісту укладеного відповідачем кредитного договору вбачається, що відповідач підписанням цього договору підтвердив, що він ознайомився з умовами договору, повністю його розуміє, погоджується з ним і зобов`язується його дотримуватися та виконувати.

Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму, вказану судом вище.

Згідно ст. ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін.

Статтями 1054 та 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, так як вони підтверджуються зібраними по справі та дослідженими судом письмовими доказами, про які судом зазначено вище. Доказів, які б спростовували висновки суду, відповідачем не надано.

Отже, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684, 00 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 625, 626, 628, 638, 639, 207, 629, 526, 527, 530, 1048, 1049, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за кредитним договором № від 15 грудня 2021 року в розмірі 10891 (десять тисяч вісімсот дев"яносто одну) гривню 29 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (, реквізити ІВАN № НОМЕР_2 у АТ "ТАСкомбанк") судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь