Єдиний унікальний номер №243/2849/23
Номер провадження №2-др/243/21/23
21 листопада 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Агеєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання- Кобець О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву адвоката Івасина Олександра Романовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івасин Олександр Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івасин Олександр Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 23875 від 16 листопада 2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» у сумі 17719,33 грн.

Представник позивача - адвокат Івасин О.Р. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з відповідача на користь позивача витрати по оплаті правової допомоги в сумі 4500 грн. 00 коп.. та надав розрахунок з відповідним описом робіт протягом 5 днів після ухвалення рішення у даній справі, що передбачено положеннями ЦПК України, тобто докази, що підтверджують розмір понесених позивачами судових витрат на правничу допомогу у справі, подані в порядку, передбаченому цивільним законодавством після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» - директор Ґедзь О.В. під час розгляду справи, до ухвалення рішення у справі, надав суду заяву про визнання позову, а також заяву про зменшення розміру судових витрат з 4500 грн. до 2850 грн.

Дослідивши наявні докази по справі, з`ясувавши фактичні обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, про ухвалення додаткового рішення по справі.

Відповідно до п.3, ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івасин Олександр Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис № 23875 від 16 листопада 2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» у сумі 17719,33 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 536,80 грн., іншу частину судового збору у розмірі 536,80 грн. повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачем було заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, однак судом дане питання не вирішувалося.

07 листопада 2023 року, тобто на п`ятий день після ухвалення рішення суду, представник позивача - адвокат Івасин О.Р. звернувся до суду із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн., при цьому адвокатом надано детальний опис робіт та їх вартість.

Таким чином, клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу позивачем було викладено у позовній заяві, докази надання правничої допомоги були подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, тобто в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Від представника відповідача під час розгляду позову в свою чергу надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 4500 грн. до 2850 грн., яке мотивовано не співмірністю витрат, які поніс позивач під час розгляду справи з ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим останнім на їх виконання. На підтвердження своєї позиціє представником відповідача надані матеріали судової практики щодо стягнення витрат на правничу допомогу у інших подібних справах.

Вирішуючи це питання суд виходить з наступного: відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України та включає в себе консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат .

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн., надано договір про надання правової допомоги від 17 травня 2023 року, укладений між позивачем та адвокатом Івасина О.Р., додаткову угоду №2 від 22 травня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 17 травня 2023року, в якій зазначено детальний опис робіт адвоката та їх вартість відповідно до погодинної оплати, термін розрахунку з адвокатом та акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правових послуг.

Як зазначено в ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конфенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналізуючи викладені вище обставини суд вважає, що складність справи, її значення для позивача, реальність адвокатських витрат та затраченого останнім часу на надання послуг, обсяг таких послуг, а також розумність їхнього розміру, вказують, що заявлені вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є цілком співмірними з обсягом і складністю наданих послуг.

Отже, підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відсутні і відповідна вимога має бути задоволена в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Івасина Олександра Романовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івасин Олександр Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Івасин Олександр Романович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (08200, Київська область, м. Ірпінь, бул. Стельмаха Михайла, будинок №9А, офіс 204, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот грн. 00 коп.).

Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст додаткового рішення складено 21 листопада 2023 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва