справа № 626/3411/21
провадження № 2-ві/631/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участі секретаря судового засідання Тиндик С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлани Василівни від розгляду справи з єдиним унікальним № 626/3411/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В. знаходиться цивільна справа з єдиним унікальним № 626/3411/21 (провадження № 2/631/171/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про позбавлення батьківських прав.

02 листопада 2023 року головуючому судді у вказаній вище справі, позивачем ОСОБА_1 було заявлено відвід, який був викладений у письмовій формі та поданий через канцелярію суду й зареєстрований за вхідним № 5973/23-вх. Заява про відвід обґрунтована тим, що продовж тривалого строку суддя не проводить розгляд справи, що, на думку позивача, свідчить про упередженість судді та є підставою задля її відводи з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Новодолазького районного суду Харківської області від 03 листопада 2023 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мащенко Світлани Василівни та з метою дотримання суддівської етики щодо уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості та необ`єктивності судді з боку учасників справи з єдиним унікальним № 626/3411/21 (провадження № 2/631/171/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, про позбавлення батьківських прав, заяву передано до канцелярії суду для вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у визначеному порядку, передбаченому частиною 1 статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 листопада 2023 року матеріали заяви про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В. передано на розгляд судді Трояновській Т. М.

За правилами частин 7 та 8 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У даному випадку підстав для розгляду питання про відвід судді, що порушений ОСОБА_1 , у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про відвід судді, суд, перш за все, виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Обставини, що виключають участь судді у цивільному провадженні та є підставою для його відводу (самовідводу) визначенні у положеннях статей 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України, про що прямо зазначено у частини 2 статті 39 зазначеного нормативно-правового акту України.

Отже, чинне цивільне процесуальне кодифіковане законодавство України передбачає можливість заявлення учасниками справи відводу судді з підстав, прямо визначених ним.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, або якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункти 3 та 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, частиною 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що учасниками у справах позовного провадження є сторони та треті особи, а з огляду на зміст частини 1 статті 48 цього ж нормативно-правового акта України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ОСОБА_1 є позивачем у справі з єдиним унікальним № 626/3411/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про позбавлення батьківських прав, суд вважає, що остання наділена процесуальним правом на заявлення відводу головуючому судді у справі.

Аналізуючи зміст заяви про відвід судді, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично не згодна з процесуальними рішенням головуючого у справі судді, що впливають на тривалість проведення підготовчого провадження у цій справі.

Як було встановлено в ході розгляду заяви про відвід судді, 24 грудня 2021 року до Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, про позбавлення батьківських прав та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В.

На виконання імперативних приписів частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України судом зроблено запит до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи відповідача по справі ОСОБА_2 .

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, судом було встановлено, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 177 Цивільного процесуального кодексу України, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, про позбавлення батьківських прав, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

03 лютого 2023 року позивач частково виконала ухвалу суду, надавши копію квитанції про сплату судового збору та клопотання про зобов`язання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки на території України запроваджений карантин та служби у справах дітей не проводять прийом, а також на її звернення до служби отримала відповідь що висновок надається на вимогу суду.

Ухвалою Нововодолазького суду Харківської області, постановленою під головуванням судді Мащенко Світлани Василівни 16 лютого 2022 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, про позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території нашої держави введено правовий режим воєнного стану, а отже враховуючи перебуванням Харківського району Харківської області в зоні активних бойових дій, з метою збереження життя та здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду наказом голови суду № 02-09/01 від 24 лютого 2022 року встановлено особливий режим роботи Нововодолазького районного суду Харківської області по відправленню правосуддя.

При цьому за цей час судом вживались необхідні заходи та приймались процесуальні рішення щодо розгляду справи з єдиним унікальним № 626/3411/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про позбавлення батьківських прав, який не закінчений, у тому числі через неналежну процесуальну поведінку учасників справи.

Положеннями статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, Конституція України, має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (стаття 8 Основного Закону України).

Також слід відмітити, що у статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Статтею 126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий суд, яке полягає, зокрема, у забезпеченні розгляду справи незалежним і безстороннім судом, що також закріплено і національним законодавством.

Аналогічні за змістом положення містяться й у статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка встановлює, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пленум Верховного суду України у пункті 5 своєї постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснив, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. При цьому:

а) стосовно суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді: з`ясовується, чи виявляв він упередженість або безсторонність у даній справі;

б) стосовно об`єктивного критерію чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Тобто у кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду (пункти 49 і 50 рішення у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), ухваленого 09 листопада 2006 року).

В силу приписів статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Натомість авторитет суду та судових рішень у суспільній свідомості пов`язується з авторитетом судді, оцінкою його поведінки як у сфері судочинства, так і поза межами його професійної (службової) діяльності.

Професійна діяльність суддів, пов`язана з відправленням правосуддя, зобов`язує суддів демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, що означає добровільні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і поза залою судового засідання.

Також стаття 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого 22 лютого 2013 року XI черговим з`їздом суддів України, наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Крім того, загальними правилами, які відображені у Бангалорських принципах поведінки судді, прийнятих 19 травня 2006 року та схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки в змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Стаття 36 Цивільного процесуального кодексу України, на яку посилається заявник, як вже зазначалось вище, зокрема передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини 1).

При цьому як закріплено у частині 3 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, клопотання про відвід мають бути вмотивованими, оскільки належна вмотивованість та обґрунтованість правового документа є складовою юридичної визначеності.

Тобто, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність судді. Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішеннями або окремими думками судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, що прямо перебачено частиною 4 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Мащенко С. В. не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Так, як убачається з заяви про відвід, позивач ОСОБА_1 по суті не згодна з процесуальними рішеннями, ухваленими суддею при розгляді справи з єдиним унікальним № 626/3411/21, які на її думку тривають значний проміжок часу. Проте, незгода з прийнятим суддею процесуальним рішенням у справі чи діями судді, зокрема рішеннями, прийнятими за результатами розгляду клопотань, заяв, не є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості судді, а отже не є підставою для відводу судді.

Заявник, зазначаючи про можливі сумніви у неупередженості судді, не наводить жодних аргументів щодо цього, не зважаючи на пряму вказівку процесуального закону: «відвід повинен бути вмотивованим».

Крім того, слід зауважити, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України № 113/2022 від 14 березня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в України з 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому правовий режим дії воєнного стану неодноразово продовжений та діє на теперішній час.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Відтак, майже з моменту прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до розгляду та відкриття провадження у справі 16 лютого 2022 року й по теперішній час в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений й продовжений воєнний стан, який в певному випадку впливає на розгляд справ у суді.

Також суд бере до уваги, що на оперативність судового провадження також впливає завантаженість судді та той факт, що суддя Мащенко С. В. працює за відсутності в неї секретаря судового засідання, обов`язки якого на даний час виконує її помічник, яка замість складення проектів судових рішень та виконання доручень судді вимушена фактично виконувати роботу секретаря.

Вищенаведене безумовною впливає на оперативність судового провадження у справі.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Як вже вказувалось вище, відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду. Проте, в даному випадку підставою для відводу судді Мащенко С. В., як слідує із заяви ОСОБА_1 є те, що позивач по суті не погоджується із процесуальними діями головуючого у справі судді під час судового провадження. Разом із тим, будь-яких інших аргументів або доказів, які підтверджують наявність упередженості судді при розгляді справи, не наведено.

Сумніви позивача щодо небезсторонності судді у цій справі не є підтвердженими, інші обставини упередженості судді не наведені.

Європейський суд з прав людини при вирішенні справи «Білуха проти України» у пункті 49 рішення від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02, з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, пункт 42).

Пункт 50 цього рішення вказує, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Як зазначено Верховним Судом в ухвалі від 14 липня 2020 року у справі № 826/11409/17 для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, враховуючи те, що відвід позивача ОСОБА_1 ґрунтується лише посиланням на тривалий розгляд справи, який обумовлений різними чинниками, не може свідчити про упередженість головуючого судді при розгляді справи, тому заява про відвід є необґрунтованою. Як вже вказувалось, будь-яких інших мотивів та доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи, заявником не наведено.

Окрім іншого суд бере до увагу правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 908/137/18, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика Палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Отже, беручи до уваги зміст заяви про відвід та його підстави, ураховуючи недоведеність позивачем наявності безсторонності судді Мащенко С. В. (існування упередженості, про що може свідчити її особисті переконання та поведінка), відсутність будь-яких достовірних відомостей про існування її прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи або щодо наявності інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви позивача по справі ОСОБА_1 ОСОБА_1 про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлани Василівни від розгляду справи з єдиним унікальним № 626/3411/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ про позбавлення батьківських прав, слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись положеннями статтей 2, 4, 12 13, 18, 33, 34, 36, 37, 39, 40, 42, 48, 258 260, 352, 353, 357 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача по справі, ОСОБА_1 , про відвід судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлани Василівни від розгляду цивільної справи з єдиним унікальним № 626/3411/21 (провадження № 2/631/171/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору, на стороні відповідача: ВІДДІЛУ У СПРАВАХ ДІТЕЙ КРАСНОГРАДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ та СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ, про позбавлення батьківських прав відмовити

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т. М. Трояновська