печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судому засіданні у м. Києві у залі судових засідань цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ТОВ «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 26 869, 74 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого і зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рубльовою К. О. за № 1240 від 21 серпня 2018 року.

Як зазначає позивач, ОСОБА_1 користується комунальними послугами з утримання будинку та прибудинкової території, які отримує в повному обсязі, однак за їх надання не сплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 26 869, 74 грн, нараховану за період з лютого 2022 року по 01 липня 2023 року, яку позивач просить стягнути з відповідача, вирішити питання розподілу судових витрат, стягнувши судовий збір 2 684, 00 грн витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 600, 00 грн.

Ухвалою судді від 22 серпня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Відповідно до ст.ст. 319, 322 Цивільного кодексу України власність зобов`язує і власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, тому суд вважає, що стан будинку та прибудинкової території залежить не тільки від наданих чи ненаданих позивачем послуг, а й від того, як відносяться мешканці будинку до своєї власності та утримують її.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг.

За змістом частини третьої ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Згідно з пунктом 5 частини дурної статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Так, згідно з частиною першою ст. 9 вказаного Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень частини першої, другої ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення суми заборгованості у розмірі 26 869, 74 грн, нараховану за період з лютого 2022 року по 01 липня 2023 року, задоволенню не підлягає.

Стосовно розподілу судових витрат між сторонами.

Позивач при поданні позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн, згідно з платіжною інструкцією № 3949 від 01 серпня 2023 року, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

У позовній заяві зазначено, що за попереднім (орієнтовним) розрахунком сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката - представника позивача - буде складати близько 24 600, 00 грн, додано до позовної заяви орієнтовний розрахунок у справі із вказівкою, що остаточна сума, підтверджена необхідними документами буде надана до суду у відповідності до частини восьмої статті 141 ЦПК України, копію договору про надання правничої допомоги від 01 липня 2023 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1263 від 29 грудня 1998 року.

Згідно з актом від 31 липня 2023 року за договором про надання правової допомоги від 01 липня 2023 року, загальна вартість наданої ТОВ «ЖЕП «Щорса» від АО «Міжнародна адвокатська група» правничої допомоги становить 9 600, 00 грн.

За приписами частини першої, другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати позивача підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-16, 316, 319, 322, 331, 509, 526, 530, 611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; ст.ст. 1-33, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32-Г, прим. 259; ) суму заборгованості у розмірі 26 869, 74 грн, судовий збір у розмірі 2 684, 00 грн та витрати на правову допомогу - 9 600, 00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя С. В. Вовк