Справа № 128/1833/21
Провадження 6/127/325/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство «Мегабанк», Третій відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документа такими, що не підлягають виконанню в частині,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника адвокат Пинзар І.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області за № 128/1833/21 в частині стягнення 9 451,30 грн. Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2021 року в цивільній справі № 128/1833/21 з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 17-008-850-2-18-Г від 01 лютого 2018 року в розмірі 37 444,83 грн. (тридцять сім тисяч чотириста сорок чотири гривні 83 коп.), з яких: 37 438,45 грн. - заборгованість за кредитом, 6,38 грн. - сума залишку несплачених відсотків; а також 989,10 грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 128/1833/21, в той же час ОСОБА_1 добровільно виконується рішення суду, а саме відповідно до виписки/особовому рахунку з 01.02.2018 року по 19.12.2022 року наданим Вінницьким ЦРВ АТ «Мегабанк», нею сплачено: 13.01.2022 6,40; 13.01.2022 2 3444,90; 14.01.2022 -2 000,00 грн.; 20.01.2022 - 3 000,00 грн., 26.01.2022 2000,00 грн., що разом становить 9 451,30 грн., а залишок заборгованості складає 27 987,15 грн. за кредитом та 989,10 грн. судового збору. Крім того, заявник зазначає, що підтвердженням погашення заборгованості у вищевказаній сумі є лист АТ «Мегабанк» від 23.06.2023 року за №8413.

В судовому засіданні, яке відбулося 26.09.2023 року представник заявника адвокат Пинзар І.В. в судовому засіданні заяву підтримали повністю, пояснивши, що Банк з виконавчим листом звернувся до Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення, пред`являючи ОСОБА_1 усю суму заборгованості 37 444,83 грн., без урахування добровільного погашення в розмірі 9451,30 грн. Вважає, що є необхідність визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Вінницького міського суду Вінницької області за № 128/1833/21 в частині стягнення 9 451,30 грн.

Заінтересовані особи: акціонерного товариства «Мегабанк», представник третього відділі державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час розгляду справи в суді.

Дослідивши надані докази, з`ясувавши правові позиції сторони заявника, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, представник заявника послалася на норми ст.432 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного,зарахуванням,за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (постанова ВС від16 січня 2018 року, справа № 755/15479/14-ц, провадження № 61-1592св17).

Виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Порядок виконання судових рішень визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом ( п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, в тому числі з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, виноситься державним виконавцем вдень настання відповідних обставин або вдень,коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч.2ст.39Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів провадження вбачається, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2021 року в цивільній справі № 128/1833/21 з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 17-008-850-2-18-Г від 01 лютого 2018 року в розмірі 37 444,83 грн. (тридцять сім тисяч чотириста сорок чотири гривні 83 коп.), з яких: 37 438,45 грн. - заборгованість за кредитом, 6,38 грн. - сума залишку несплачених відсотків; а також 989,10 грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 128/1833/21 та на даний час здійснюється примусове виконання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2021 року в цивільній справі № 128/1833/21 Третім відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Представник заявника, зазначає, що ОСОБА_1 добровільно виконується рішення суду, а саме відповідно до виписки/особовому рахунку з 01.02.2018 року по 19.12.2022 року наданим Вінницьким ЦРВ АТ «Мегабанк», нею сплачено: 13.01.2022 6,40; 13.01.2022 2 3444,90; 14.01.2022 -2 000,00 грн.; 20.01.2022 - 3 000,00 грн., 26.01.2022 2000,00 грн., що разом становить 9 451,30 грн., а залишок заборгованості складає 27 987,15 грн. за кредитом та 989,10 грн. судового збору.

Також звертає увагу на те, що погашення заборгованості у вищевказаній сумі підтверджується листом АТ «Мегабанк» від 23.06.2023 року за № 8413, тобто стверджує, що заявник самостійно поза межами виконавчого провадження сплатив частину заборгованості.

Разом з тим, що випливає з самої заяви та вбачається з матеріалів справи, борг ОСОБА_1 в сумі 9 451,30 грн. був погашений вже після винесення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2021 року в цивільній справі № 128/1833/21.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не в повній мірі здійснено погашення заборгованості перед АТ «Мегабанк», у визначеному розмірі на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2021 року в цивільній справі № 128/1833/21.

Також із довідки АТ «Мегабанк» від 23.06.2023 року за № 8413, яку надано представником заявника, на яку він також посилається, як на доказ часткового добровільного погашення заборгованості, не можливо встановити ту обставину, про яку зазначає представник заявника, а саме ОСОБА_1 добровільно виконується рішення суду, а саме відповідно до виписки/особовому рахунку з 01.02.2018 року по 19.12.2022 року наданим Вінницьким ЦРВ АТ «Мегабанк», нею сплачено: 13.01.2022 6,40; 13.01.2022 2 3444,90; 14.01.2022 -2 000,00 грн.; 20.01.2022 - 3 000,00 грн., 26.01.2022 2000,00 грн., що разом становить 9 451,30 грн., а залишок заборгованості складає 27 987,15 грн. за кредитом та 989,10 грн. судового збору, оскільки там зазначаються інші періоди та інші суми щодо погашення заборгованості та наявності заборгованості.

Посилання заявника на ст. 432 ЦПК України як на підставу для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають примусовому виконанню у зв`язку з добровільною сплатою боргу, в даному випадку є неправомірним, оскільки виконання судового рішення в межах виконавчого провадження є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають примусовому виконанню, беручи до уваги те, що підстави визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відрізняються від підстав закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням судового рішення, про що виноситься постанова державного виконавця, а не судове рішення.

Отже, обставин, які б могли бути підставою для визнання виконавчого листо таким, що не підлягають виконанню, судом не встановлено, а тому немає і підстав для задоволення заяви. Наведені норми свідчать про те, що визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню можливо внаслідок, зокрема, добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, в інших випадках добровільне виконання рішення суду боржником є підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі ж якщо державний (приватний) виконавець відмовляє у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби в судовому порядку ( ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 1 Конституції України, ст. ст. 431, 432 ЦПК України, ст. 39, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Акціонерне товариство «Мегабанк», Третій відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання виконавчого документа такими, що не підлягають виконанню в частині, відмовити за безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя