Справа № 939/1895/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що їм (позивачам) на праві приватної власності належать суміжні земельні ділянки по АДРЕСА_1 . Вони (позивачі), маючи намір облагородити простір та створити рекреаційну зону з ландшафтним дизайном між належними їм на праві власності земельними ділянками, запланували збудувати на ділянках видову терасу. Для виконання зазначеного проекту, вони звернулись до відповідачки ОСОБА_4 і на початку березня 2021 року відповідачка повідомила, що для подальшої співпраці їй необхідна сума в розмірі 162 000 грн.

Вони (позивачі) перерахували на рахунок відповідачки кошти у розмірі 161 661,81 грн., а саме: ОСОБА_1 15 квітня 2021 року перерахував 35 000 грн. та 7 800 грн., 30 квітня 2021 року - 60 301,51 грн., а також 6 500 грн. перераховані 13 лютого 2013 року на рахунок ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 31 березня 2021 року перерахував 48 743,72 грн.; ОСОБА_3 16 червня 2021 року перерахувала 3316,58 грн.

Між ними (позивачами) та відповідачкою будь-яких договорів укладено не було, оскільки відповідачка стверджувала, що робота, яку вона повинна виконати, не потребує погодження та детального обговорення, питання строків поставки матеріалів, вартості таких матеріалів між ними (позивачами) та відповідачкою не узгоджувалось та жодним чином не зафіксовано. Відповідачка запевнила, що після закупки у постачальників матеріалів, приступить до виконання проекту, але згодом повідомила, що у зв`язку з навантаженим графіком, не зможе виконувати роботи в будні, а тільки в суботу. За допомогою відкритих джерел вони (позивачі) дізнались, що взагалі відповідачка не має права здійснювати господарську діяльність, адже її господарська діяльність припинена. Будучи стурбованими поведінкою відповідачки, вони (позивачі) звернулися до неї з проханням приступити до виконання робіт або повернути грошові кошти, однак, відповідачка повідомила, що у неї грошових коштів немає, вона сплатила їх постачальникам та рекомендувала очікувати від них поставку. Проте, будь-які матеріали, з яких можна збудувати терасу відповідачкою не відвантажені, жодні роботи не почалися.

Тому просили стягнути з відповідачки безпідставно набуті грошові кошти у сумі 161 661,81 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

12 жовтня 2021 від представника відповідаки ОСОБА_6 надійшов відзив на позов, яким він просив у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки з березня 2021 року відповідачкою ОСОБА_4 було здійснено витрачання коштів на придбання рослин, квітів, дерев, грунтових анкерів, георешітки, матеріалів для виконання робіт з облаштування рекреаційної зони з ландшафтим дизайном на земельних ділянках позивачів, придбання, поставки та посадки рослин у загальній сумі 153 366,95 грн., кошти, які були перераховані у сумі 6 500 грн. ОСОБА_5 , не можуть бути стягнені з відповідачки, тому що вона їх не отримувала.

18 жовтня 2021 року від представників позивачів ОСОБА_7 , надійшла відповідь на відзив, де він вважає заперечення представника відповідача необгрунтованими, оскільки ОСОБА_5 є близькою людиною відповідачки, за її проханням були перераховані кошти на реквізити ОСОБА_5 у розмірі 6 500 грн., вказаними коштами скористалась саме відповідачка, також між сторонами не було укладено жодного договору, оскільки не було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, жодних належних та допустимих доказів витрачання отриманих коштів на користь позивачів суду не надано, тому спірні грошові кошти у розмірі 161 661,81 грн. отримані відповідачкою є безпідставно набутими.

3 листопада 2021 року представник відповідачки ОСОБА_6 надав заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_8 позов підтримала, викладене підтвердила.

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, представник позивачів просив справу розглядати без його участі.

Відповідачка та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на повне виконання відповідачкою узгоджених з позивачами робіт.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, покази свідка ОСОБА_9 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 перерахував на рахунок відповідачки ОСОБА_4 кошти в розмірі 35 000 грн. та 7800 грн., 30 квітня 2021 року - 60 301,51 грн. з рахунку свого неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 6 500 грн., ОСОБА_2 31 березня 2021 року перерахував на рахунок ОСОБА_4 48 743,72 грн., 16 червня 2021 року ОСОБА_3 перерахувала на рахунок ОСОБА_4 3316,58 грн. (т.1 а.с. 26-31).

Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадянських формувань 31 січня 2019 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (т.1 а.с.32).

Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі N 910/1238/17 (провадження N 12-83гс18) зроблено висновок, що "положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали".

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі N 922/3412/17 (провадження N 12-182гс18), від 13 лютого 2019 року у справі N 320/5877/17 (провадження N 14-32цс19) та постанові Верховного Суду від 30 серпня 2018 року по справі № 334/2517/16-ц зроблено висновок, що "предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України".

У ч. 2 ст. 1212 ЦК України передбачено, що зобов`язання із безпідставного набуття (збереження) майна виникає незалежно від того, що стало причиною збагачення набувача: його діяння, діяння потерпілого, інших осіб, подія.

Частина 3 ст. 1212 ЦК України поширює дію положень про безпідставне збагачення на відносини, що регулюються іншими положеннями ЦК України, зокрема, на випадки виконання зобов`язання однією із сторін:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналогічні положення (п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК) застосовуються до повернення виконаного за неукладеним правочином.

Згідно з частиною 1 статті 1213 ЦК набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обгрунтування своїх заперечень відповідачка посилається на те, що нею були виконані всі погоджені з позивачами роботи на їх земельних ділянках, для чого витрачались отримані нею від позивачів кошти, домовленості ж про будівництво тераси між ними не було.

Однак, дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, жодних належних та допустимих доказів витрати відповідачкою вказаних коштів на користь позивачів чи виконання нею певних робіт на їх замовлення суду не надано і самі позивачі це заперечують.

При цьому суд не приймає до уваги надані відповідачкою на підтвердження здійснених нею витрат копії товарних чеків на придбання садових рослин та матеріалів (а.с.64-65,68,70-71), оскільки доказів купівлі даних товарів за дорученням позивачів та використання цього майна в їх інтересах суду не надано.

Надані відповідачкою скріншоти екрану телефону не можуть підтвердити обставини узгодження з позивачами придбання вказаних товарів (т.1 а.с.60-63,66-67,69,72-73), так як не містять інформації щодо сторін даного листування.

Також не приймаються судом до уваги надані відповідачкою на підтвердження виконання нею робіт на земельних ділянках позивачів фотоматеріали (т.1 а.с.74-78, т.2 а.с. 12-68), так як з даних світлин не вбачається, що на них зафіксовано виконання робіт саме відповідачкою та саме на ділянках позивачів, час їх виконання та об`єми.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що в період з осені 2020 року по липень 2021 року він за дорученням ОСОБА_4 виконував земельні роботи, садив садові рослини на земельній ділянці в с. Нові Петрівці Київської області, точної адреси не пам`ятає, вважає, що ділянка належала позивачам, він їх там бачив разом з відповідачкою, які домовленості були у сторін, які об`єми робіт були виконані, кількість посаджених рослин, вартість робіт та матеріалів, хто їх оплачував він не знає.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачкою ОСОБА_4 було безпідставно набуто грошові кошти у сумі 155 161,81 грн., а тому в цій частині позов визнає за необхідне задовольнити.

Оскільки, кошти, які були перераховані позивачем ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_5 у сумі 6 500 грн., відповідачка не отримувала, то в цій частині позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1031,01 грн. (103 101,51 грн. розмір задоволених позовних вимог х 1096,02 розмір сплаченого судового збору / 109 601,51 грн. - ціна позову).

Стягнути з відповідачки на користь позивача ОСОБА_11 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 487,44 грн.

Стягнути з відповідачки на користь позивачки ОСОБА_3 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 33,17 грн.

Керуючись ст.ст.1212, 1213 ЦК України, ст. 10-13,81,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 103 101 (сто три тисячі сто одна) гривня 51 копійка.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в розмірі 48 743 (сорок вісім тисяч сімсот сорок три) гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті кошти в розмірі 3 316 (три тисячі триста шістнадцять) гривень 58 копійок.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1031 (одна тисяча тридцять одна) гривня 01 копійка.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 44 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 33 (тридцять три) гривні 17 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 24 листопада 2023 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч