печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В., Музика В.П.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Орленко А.О. ,

представника відповідача - Войчук І.Д.

представника відповідача Отрода Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора,Міністерство внутрішніх справ України ,Національної поліції України про відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021р. ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, МВС України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями та бездіяльністю органів, що здійснювали оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду. Просив суд стягнути на його користь з Державного бюджету України:

- відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7 964 743 грн.;

- відшкодування моральної шкоди в розмірі 32 000 000 грн.;

- витрати на правничу допомогу в розмірі 280 000 грн.

позивачем 02.07.2021 до суду подано уточнену позовну заяву, в якій зивач просить суд стягнути на його користь з Державного бюджету України:

- відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5 487 311 грн. ((2 257 705 грн. неотриманої заробітної плати на посаді голови Броварської райдержадміністрації

2 642 864 грн. недоотриманих коштів (відсотків) за депозитний вклад датованих коштів, які зберігалися на депозитному рахунку Генеральної журатури України + 89 896 грн. - вартість кардіологічного стенту) х 1,1 кофіцієнт дострокового і неефективного використання грошових коштів);

- відшкодування моральної шкоди в розмірі 48 880 800 грн.;

- витрати на правничу допомогу в розмірі 280 000 грн.;

- відшкодування понесених витрат на залучення спеціаліста та підготовку аудиту в розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування позову посилався, що Генеральною прокуратурою України 12.12.2008 стосовно позивача порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 і ч. З ст. 368, ст. 368 КК України. Кримінальне провадження 18.10.2019 було закрито за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень.

На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано висновок во-психіатричної експертизи від 27.04.2021 № 40 та звіт аудитора щодо підтвердження факту матеріальної шкоди за період вимушеного безробіття, через перебування коштів позивача на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України в АКБ «Укрексімбанк» від 08.06.2021, а також докази оплати послуг аудитора. У в зв`язку із смертю ОСОБА_6 , позивача замінено його спадкоємцями, які просять стягнути на їх користь в рівних долях ті ж суми матеріальної та матеріальної шкоди, що і в позовній заяві від 02.07.2021. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, просив задовольнити. Представник позивачів надав відповідь на відзив..

Представник відповідача ДКСУ надав відзив, просив розглядати в відсутність.

Представник відповідача ОГП надав відзив, в судовому засіданні просив відмовити в позові, в частині позовних вимог закрити.

Представник відповідача МВСУ надав відзив, в судовому засіданні просив відмовити в позові, в частині позовних вимог закрити. Вказував що не є належним відповідачем.

Представник відповідача НПУ надав відзив, в судовому засіданні просив відмовити в позові, в частині позовних вимог закрити. Вказував що не є належним відповідачем.

Ухвалою Печерського районного суду м.Кива від 26.03.21р. відкрито провадження в порядку загального.

Ухвалою Печерського районного суду м.Кива від 20.09.21р. закрито підготовче та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м.Кива від 7.07.22р. зупинено провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м.Кива від 26.04.23р. відновлено провадження, залучено правонаступників позивача.

Ухвалою Печерського районного суду м.Кива від 21.06.23р. , залучено співвідповідача НПУ.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази , приходить до слідуючого.

Судом встановлено.

12.12.2008 заступником Генерального прокурора України стосовно позивача ОСОБА_6 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. З ст. 368, ч.3 ст.368 КК України № 49-2632.

У травні 2010 року кримінальну справу за його обвинуваченням направлено для розгляду до суду.

Ухвалою Бориспільського міжрайонного суду Київської області від 25.11.2015кримінальну справу направлено до Генеральної прокуратури України для проведення додаткового розслідування.

Відомості про вчинення інкримінованого позивачу кримінального правопорушення 27.02.2015 внесено до ЄРДР за № 0000257.

У подальшому кримінальне провадження передавалося до Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, прокуратури Київської області, Броварської місцевої прокуратури.

Підслідність у кримінальному провадженні 14.05.2019 визначено за Броварським ВП ГУ Національної поліції у Київській області.

Постановою слідчого Броварського ВП ГУ НП у Київській області від 18.10.2020 р. кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 15 ч. З ст. 368; ч. 2 ст. 15 ч. З ст. 368; ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368; ч. З ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу цього кримінального правопорушення.

Встановлено , що загальний строк кримінального переслідування відносно ОСОБА_6 складає 10 років 10 місяців 21 день (з 12.12.2008 - дня порушення ОРС, до 18.10.2020 - дати закриття)

ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачі (діти ) є його правонаступниками.

Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як принцип всієї практичної діяльності держави, всіх її органів та посадових осіб за статтею 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість функціонування держави, їх утвердження і забезпечення і є головним обов`язком держави.

На забезпечення ефективного захисту прав та свобод людини направлені норми Конституції України про розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, які виникають у державі, а також на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як результат порушених прав фізичних та юридичних осіб.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Щодо заподіяння ОСОБА_6 матеріальної шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також моральна шкода.

Згідно з ч.1 статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 частини першої статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади).

Саме до таких нормативних актів відноситься й Закон №266/94-ВР. Для визначення порядку виконання цього Закону було також прийнято наказ Міністерства юстиції України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41 «Про затвердження Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» (далі - наказ № 6/5/3/41).

За положеннями статті 3 цього Закону в наведених у статті 1 випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в дохід держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

При цьому положення статті 4 цього Закону визначають відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, за рахунок державного бюджету, повернення майна в натурі - пунктом 2 , а в разі неможливості такого повернення - відшкодування його вартості за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким його передано безоплатною.

Чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, в тому числі і судом.

На підтвердження розміру заподіяння ОСОБА_6 матеріальної шкоди позивачем надано звіт аудитора від 08.06.2021 .

В той же час указаний Звіт не відповідає критеріям доказів, визначеним ст. ст. 77.-80 ЦПК України, а його висновки є надуманими і не грунтуються на вимогах законодавства.

Так, відповідно до Звіту за результатами розрахунку за період вимушеного безробіття позивача за період з 15.12.2008 по 30.09.2015 (дата виходу на пенсію) матеріальна шкода складає 2 257 705 грн. Алгоритм розрахунку грунтується на застосуванні коефіцієнту 9,3 між середньою заробітною платою позивача за останні 6 місяців роботи та середньою (в інших місцях звіту - мінімальною) заробітною платою.

Як вбачається з наданих ОСОБА_6 документів, розпорядженням Президента України від 18.02.2008 ОСОБА_6 відсторонено від виконання повноважень за посадою та наказано провести у строк до двох місяців службове розслідування невиконання ОСОБА_6 службових обов`язків.

Ураховуючи, що кримінальну справу стосовно позивача порушено у грудні 2008 року, таке відсторонення у лютому 2008 року відбувалося з підстав, не повязаних з даною кримінальною справою.

Крім того, розпорядженням Президента України від 03.07.2009 № 125/2009рп ОСОБА_6 звільнено з посади голови Броварської райдержадміністрації Київської області за порушення Присяги державного службовця відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону від 16.12.1993 (відмова державного службовця від прийняття або рушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону).

Отже, позивача звільнено з посади у зв`язку із притягненням до дисциплінарної, а не кримінальної відповідальності.

Таким чином, позивачем не надано доказів відсторонення від здійснення повноважень на посаді голови райдержадміністрації та його звільнення з цієї посади у зв`язку з кримінальним переслідуванням, що виключає підстави для відшкодування йому шкоди, завданої неотриманням заробітної плати.

ОСОБА_6 не надавав суду доказів , що після звільнення з-під варти у березні 2010р. і до виходу на пенсію 30.09.2015р. не працював і не міг працювати.

Тому вимога про стягнення коштів за час вимушеного безробіття єбезпідставною.

З приводу вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, що полягає у недоотримані коштів (відсотки) за депозитний вклад арештованих грошей, які зберігалися на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, у розмірі 2 642 864 грн.,.

Судом встановлено.

Кошти у сумі 90300 доларів США, 2046 грн., вилучені у ОСОБА_6 в межах кримінальної справи № 49-2632, з 20.01.2009 по 27.04.2020 знаходилися на відповідних рахунках, відкритих Генеральною прокуратурою України в Державній казначейській службі України та AT «Державний експортно-імпортний банк України».

Повернення вилучених коштів здійснювалося на підставі ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.12.2019.

При цьому зазначені кошти у готівці були вилучені у позивача за місцемйого проживання та в його автомобілі. Вилучені кошти не знаходились на будь-яких депозитних рахунках в банківських установах, а тому позивач не міг розраховувати на отримання доходу від їх зберігання в банку.

За таких обставин відсутні будь-які підстави вважати, що позивачу завдано матеріальну шкоду внаслідок зберігання вилучених коштів на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України.

Отже, позовна вимога про стягнення недоотриманих коштів (відсотків) за депозитний вклад арештованих грошей, які зберігалися на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, є безпідставною та необгрунтованою.

Водночас наведений у Звіті розрахунок матеріальної шкоди, що полягає у недоотримані коштів (відсотки) за депозитний вклад арештованих грошей, які зберігалися на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, також не доводить як факту завдання такої шкоди, так і її розміру.

З приводу вимоги про відшкодування вартості кардіологічного стенту у розмірі 89 600 грн. Судом встановлено, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту причинно-наслідкового зв`язку між кримінальним переслідуванням та виникненням захворювань, які призвели до необхідності встановлення кардіологічного стенту.

До того ж ст. З Закону, яка містить виключний перелік видів компенсації, що полягають відшкодуванню у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, не передбачено компенсацію витрат, понесених у зв`язку із наданням медичної допомоги.

Крім того, не є судовими витратами, а тому не підлягають відшкодуванню, ти на проведення зазначеного аудиту у розмірі 10 000 грн.

Аналізуючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди правонаступників ОСОБА_6 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..137, 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора,Міністерство внутрішніх справ України ,Національної поліції України про відшкодування матеріальної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_4 АДРЕСА_1 ,

Позивач ОСОБА_5 АДРЕСА_1 ,

Відповідач 1: Державна казначейська служба України: 01601,м. Київ, вул.. Бастіонна,6

Відповідач 2: Офіс Генерального прокурора: 01001,м. Київ, вул.. Різницька,13/15

Відповідач 3: Міністерство внутрішніх справ України: 01024, м. Київ, вул.. Богомольця,10

Відповідач 4 : Національна поліція України 01024, м. Київ, вул.. Богомольця,10

Дата складання повного тексту рішення 30.10.2023р.

Суддя Остапчук Т.В.