Справа № 473/4954/23
"28" листопада 2023 р. року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно до договору ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4 000 грн зі строком користування протягом 30 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,6 % від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами (584 % річних).
Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплатити кредитодавцю проценти за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 3,5 % від суми невчасно повернутого кредиту (1277,50 % річних).
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 12 вересня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 22 720 грн, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 4 000 грн;
- заборгованість за процентами, нарахованими в межах строку кредитування (з 06 лютого 2021 року по 08 березня 2021 року) 1 920 грн;
- заборгованість за процентами за неправомірне користування чужими коштами, нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України поза межами строку кредитування (з 09 березня 2021 року по 06 липня 2021 року) 16 800 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, проте згідно наявної в матеріалах справи заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його зареєстрованого проживання, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві проти цього не заперечував.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Відповідно до договору ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 4 000 грн зі строком користування протягом 30 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,6 % від суми кредиту за кожен день користування грошовими коштами (584 % річних).
Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є обов`язок останнього відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сплатити кредитодавцю проценти за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 3,5 % від суми невчасно повернутого кредиту (1277,50 % річних).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Суд встановив, що сторони уклали кредитний договір з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
З матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 12 вересня 2023 року виникла заборгованість, в тому числі:
- заборгованість за кредитом 4 000 грн;
- заборгованість за процентами, нарахованими в межах строку кредитування (з 06 лютого 2021 року по 08 березня 2021 року) 1 920 грн.
Крім цього, згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За встановленого, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ріальто» також підлягає стягненню заборгованість за процентами за неправомірне користування чужими коштами, нарахованими відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України поза межами строку кредитування (з 09 березня 2021 року по 06 липня 2021 року) у розмірі 16 800 грн.
Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені та підтверджені матеріалами справи судові витрати:
- судовий збір у розмірі 2 684 грн;
- витрати на професійну правничу допомогу, сплачені позивачем на підставі договору про надання юридичних послуг від 02 червня 2022 року №02/06/2022, укладеного між ТОВ «ФК «Ріальто» та адвокатом Руденко К.В. При цьому, згідно копії акту прийому-передачі наданих послуг від 03 травня 2023 року №92/1 адвокат Руденко К.В. надав ТОВ «ФК «Ріальто» наступний обсяг послуг з правничої допомоги (виходячи з встановленого п. 3.1 договору вартості послуг адвоката): підготовка позовної заяви та клопотання про витребування документів 8 000 грн; складання адвокатського запиту про витребування доказів 1 000 грн, а всього вартість наданих послуг становить 9 000 грн. Згідно копії платіжної інструкції від 10 травня 2023 року №467 позивачем сплачено адвокату Руденко К.В. вартість наданих послуг. Тому саме вказаний (розрахований та сплачений) розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв