Провадження № 6/359/150/2023
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представ-ника заявника адвоката Ненахова О.О. надійшла заява, якою просить суд : визнати виконавчий лист за № 2/359/3706 виданий 21 січня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 21 367, 77 грн., з яких: основний борг (сума завдатку) - 20 900,00 грн., індексація в зв`язку з інфляцією - 83,60 грн., 3 % річних -84,17 грн., витрати по сплаті судового збору - 344,10 грн., витрати на юридичну допомогу - 300, 00 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що 18 грудня 2013 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду по справі № 359/11574/1-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 21 367,77 грн. На виконання судового рішення 21 жовтня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Бориспільському відділі державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (виконавче провадження № 41626335).

Боргові зобов`язання боржника перед стягувачем ОСОБА_2 врегульовано, що підтверджується розпискою про врегулювання заборгованості від 26 травня 2018 року, згідно якої останній не має до ОСОБА_1 жодних фінансових, матеріальних та майнових претензій. Обов`язок ОСОБА_1 , як боржника, перед ОСОБА_2 повністю відсутній в зв`язку його припиненням.

З огляду на викладені обставини представник заявника адвокат Ненахов О.О., просить заяву задовольнити, визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, копію матеріалів виконавчого провадження, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року рішенням Бориспільського міськрайонного судом Київської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 21 367, 77 грн., з яких: основний борг (сума завдатку) - 20 900,00 грн., індексація в зв`язку з інфляцією - 83,60 грн., 3 % річних -84,17 грн., витрати по сплаті судового збору - 344,10 грн., витрати на юридичну допомогу - 300, 00 грн.

21 січня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2/359/3706/2013 про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 21 367, 77 грн., з яких: основний борг (сума завдатку) - 20 900,00 грн., індексація в зв`язку з інфляцією - 83,60 грн., 3 % річних -84,17 грн., витрати по сплаті судового збору - 344,10 грн., витрати на юридичну допомогу - 300, 00 грн.

23 січня 2014 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Йова Р.О. відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №41626335.

Згідно Розписки про врегулювання заборгованості від 26 травня 2018 року, ОСОБА_2 підтверджує той факт, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість за судовим рішенням №359/11574/13-ц, ухваленим 18 грудня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, у зв`язку з повним погашенням боргу та припиненням зобов`язання. Фінансових, матеріальних та будь - яких інших поточних чи майбутніх претензій або вимог до ОСОБА_1 немає.

Відповідно п. 9 ч. 1ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні ст. 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно ч. 1ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч.2 ст.432 ЦПК України, відповідно якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є добровільне виконання боржником свого зобов`язання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи : матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, а також врегулювання заборгованості між сторонами, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 10-13, 76-82, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2/359/3706/2013 (359/11574/13-ц), виданий 21 січня 2014 року на виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 21 367, 77 грн., з яких: основний борг (сума завдатку) - 20 900,00 грн., індексація в зв`язку з інфляцією - 83,60 грн., 3 % річних -84,17 грн., витрати по сплаті судового збору - 344,10 грн., витрати на юридичну допомогу - 300, 00 грн.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яковлєва Л.В.