Справа №443/1399/23
Провадження №2/443/529/23
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Которини в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Которини в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить:

встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із його дружиною ОСОБА_3 в с. Которини Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із її батьком ОСОБА_2 в с. Которини Жидачівського району Львівської області, на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останнього, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11694 від 03.06.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 №332 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №1020;

визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,81 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №14419 від 10.12.1998, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.1998 №1600 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №1176.

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,81 умовних кадастрових гектари, належне померлій на підставі Сертифікату серія ЛВ №14419 від 10.12.1998. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари, належне померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №11694 від 03.06.1997. ОСОБА_3 проживала без реєстрації до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Которини Жидачівського району Львівської області. Разом з нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_2 . Від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту не посвідчувалося. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 були позивачка та її батько ОСОБА_2 , однак позивачка спадщину після смерті своєї матері у жоден із передбачених законом способів не прийняла. Натомість, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї дружини, оскільки проживав із нею постійно на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважався таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на зазначені земельні частки (паї), що він фактично успадкував після смерті своєї дружини, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. ОСОБА_2 був зареєстрований в смт. Журавно до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постійно проживав в с. Которини Жидачівського району Львівської області. Від імені ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Журавненської селищної ради заповіту не посвідчувалося. На момент смерті ОСОБА_2 з ним постійно проживала його донька ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_2 заповіту не залишав, то спадкування відбулося за законом. Позивачка постійно проживала із батьком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. 31.07.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою юридичного оформлення спадщини після смерті батька, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельні частки (паї), що належали померлому і є спадковим майном. Окрім того, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 відмінне від зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 на час смерті останньої та від зареєстрованого місця проживання її батька на час його смерті. Саме тому, для юридичного оформлення спадщини позивачці необхідно в судовому порядку встановити факти постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також повідомив про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивачки та її представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.30), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.37).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, (а.с.32).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26).

Ухвалою підготовчого засідання від 09.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34).

Ухвалою судового засідання від 08.11.2023 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.38).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.05.1987 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб 05.05.1987. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 20.05.2005 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Которино Жидачівського району Львівської області (а.с.12).

Інформаційна довідка із Спадкового реєстру №72555559 від 22.05.2023 свідчить про те, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14).

Довідкою Журавненської селищної ради №737 від 04.07.2023 встановлено, що ОСОБА_3 проживала без реєстрації до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с.Которини Жидачівського району Львівської області. Разом з нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_2 . Від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту не посвідчувалося. ОСОБА_2 прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном у шестимісячний термін після її смерті (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.04.2013 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Жидачів Жидачівського району Львівської області (а.с.15).

Згідно з довідкою Журавненської селищної ради №810 від 19.07.2023 ОСОБА_2 був зареєстрований в смт. Журавно до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постійно проживав в селі Которини Жидачівського району Львівської області. Від імені ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Журавненської селищної ради заповіту не посвідчувалося. На момент смерті ОСОБА_2 з ним постійно проживала його донька ОСОБА_1 , яка займалася похороном батька та прийняла спадщину у піврічний термін після його смерті (а.с.16).

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №72352546 від 26.07.2023 після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.17).

Довідками відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.07.2023 встановлено, що за ОСОБА_3 зареєстровано право на земельні частки (пай): розміром 1,27 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради, сертифікат серії ЛВ №11694, зареєстрований 03.06.1997 за №1020, підстава розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332; розміром 0,81 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради, сертифікат серії ЛВ №14419, зареєстрований 10.12.1998 за №1176, підстава свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10.12.1998 №1600 (а.с.18, 20).

Приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу 31.07.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.22).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 22.08.2023, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 06.11.2010, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 » (а.с.31).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання матері позивачки з батьком позивачки та факту постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення позивачкою спадщини після смерті спадкодавця.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину

Норми права, які застосував суд.

До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1225, 1258 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку та черговість спадкування за законом.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с.Которини Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_3 ). Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с.Которини Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_2 ) Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідками Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №737 від 04.07.2023 та №810 від 19.07.2023, які містять інформацію щодо предмета доказування, видані уповноваженими особами, відтак відповідають критеріям належності та допустимості, узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами, тому, на переконання суду, містять достовірну інформацію, відтак є достатніми для встановлення фактів постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та постійного проживання позивачки разом з батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд зазначає, що встановлення вказаних вище фактів породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Щодо наявності чи відсутності підстав для визнання за позивачкою права на земельні частки (паї у порядку спадкування за законом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 1,27 умовних кадастрових гектари згідно з сертифікатом серії ЛВ №11694 від 03.06.1997 та право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,81 умовних кадастрових гектари згідно з сертифікатом серії ЛВ №14419 від 10.12.1998, які він фактично успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_2 особистого розпорядження не зробив. Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Фактичних даних, які б свідчили про наявність інших спадкоємців 1 черги, матеріали справи не містять. Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , факт чого встановлено судом вище, і не заявляла про відмову від спадщини.

За наведених обставин, суд доходить переконання, що ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельні частки (паї), розміром 1,27 та 0,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі, які розташовані на території Монастирецької сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Стрийський район, с. Которини, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Которини в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, смт.Журавно, вул. С.Бандери, 2) про встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с.Которини Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_3 ).

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с.Которини Жидачівського району Львівської області на час відкриття спадщини (на день смерті ОСОБА_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Монастирецької сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №11694 від 03.06.1997, реєстраційний номер 1020, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 №332.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 0,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Монастирецької сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №14419 від 10.12.1998, реєстраційний номер 1176, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.1998 №1600.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 21 листопада 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів