Справа № 309/4093/23
Провадження № 2/309/796/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Савицького С.А.

при секретарі Мондич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона проживала у шлюбі, який розірвано за рішенням Хустського районного суду від 22.04.2020 року у цивільній справі № 309/76/20. Рішенням Хустського районного суду від 02.05.2019 року у цивільній справі за № 309/964/19 присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року до досягнення дітьми повноліття.

На даний час така сума аліментів є явно недостатньо, оскільки діти ростуть і збільшуються витрати на їх утримання, розвиток, навчання. У позові зазначає, що сини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з нею, вона займається вихованням дітей та їх утриманням. Слід зазначити, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Хустського районного суду від 20.05.2019 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та є недостатнім для належного утримання синів. Відповідач не піклується про дітей, не цікавиться їх здоров`ям, духовним та моральним розвитком. Крім того їй призначено другу групу інвалідності, в зв`язку з чим вона не має можливості працевлаштуватися. Визначений за рішенням суду розмір аліментів відповідач сплачує, але ці кошти є недостатніми для належного виховання та піклування про дітей. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача, в умовах стрімкого збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дітей, недостатньо для матеріального утримання наших дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище, та позбавляє дітей гідного розвитку та навчання. Просить суд винести рішення, яким збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановивши їх в сумі 3500 гривень на кожну дитину щомісячно.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Довгій В.В. в судове засідання не з`явились, представником відповідача до суду подано заяву про розгляд справи без їх участі. Як вбачається з відзиву на позовну заяву від 09.11.2023 року відповідач визнає позовні вимоги ОСОБА_7 частково. Згідно рішення Хустського районного суду від 2 травня 2019 року відповідач сплачує аліменти на утримання синів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , та немає заборгованості по них. Позивач вказує на заборгованість по сплаті аліментів, однак не надає суду жодного доказу, зокрема розрахунку державного виконавця по заборгованості. Згідно ЗУ «Про державний бюджет» на 2023 рік, в якому визначений прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років з 01.07.2023 року, який складає 2833грн. Обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладається законом на обох батьків однаково, тобто 2833 / 2 = 1416 грн. За наведених підстав законодавцем визначено суму сплати аліментів яку покладено на одного з батьків в розмірі 1416 грн. Сторона позивача не надала жодних доказів суду щодо зміни матеріального або сімейного стану, крім того не надає доказів, що її стан здоров`я як зазначено у позовній заяві погіршився, що суперечить викладеним обґрунтуванням у справі. В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач приховує свої доходи, що не підтверджується жодними доказами, оскільки відповідач ніде не працевлаштований, та не отримує заробітну плату. Отже, твердження позивача є помилковими та не підтверджуються жодними доказами за матеріалами справи. Як на підставу часткових заперечень проти позову, відповідач просить призначити аліменти на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою, що стверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Липецько Полянської сільської ради 15.01.2014 року та серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Липецько Полянської 26.12.2018 року (а.с. 5-6).

Згідно рішенням Хустського районного суду від 22.04.2020 року у цивільній справі № 309/76/20З шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано (а.с. 9-10).

Рішенням Хустського районного суду від 02.05.2019 року у цивільній справі за № 309/964/19 присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.03.2019 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7-8).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ№ 382759 від 03.11.2021року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 призначено другу групу інвалідності на строк до грудня 2024 року. (а.с. 19).

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривень.

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку ддітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру.

У відзиві на позов відповідач частково визнав позовні вимоги в сумі 2000 грн., при цьому не повідомив суд про свій середньомісячний дохід, наявність чи відсутність постійного працевлаштування.

Суд звертає увагу на те, що відповідач є молодою, здоровою людиною, не має інших утриманців та не зазначає будь-яких інших обставин, які б унеможливлювали його можливість належного забезпечення неповнолітньої дитини.

Отже, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 02.05.2019 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дітей, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Хустського районного суду від 02.05.2019 р. до 2500 грн. але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину щомісячно до досягнення ним повнолітнього віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 142, 247, 258-268, 354 ЦПК України ч.2,5 ст.150, ст.ст.180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Хустського районного суду від 02.05.2019 року у справі № 309/964/19 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.