ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/10063/21
Провадження № 22-ц/821/1615/23
Категорія: 307000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Гончар Н.І., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

треті особи : служба у справах дітей Черкаської райдержадміністрації, Черкаська районна державна нотаріальна контора, Сагунівська сільська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Токової С.Є.в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси, повний текст судового рішення виготовлено 6 липня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Черкаської райдержадміністрації, Черкаська районна державна нотаріальна контора, Сагунівська сільська рада про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

10 вересня 2022 року через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкасиіз позовом до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Черкаської райдержадміністрації, Черкаська районна державна нотаріальна контора, Сагунівська сільська рада про визнання заповіту недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У межах шести місяців з дня відкриття спадщини, вказує позивачка, вона, як його донька, та ОСОБА_4 , яка є матір`ю та законним представником ОСОБА_5 2006 року народження, звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. На підставі вказаних заяв заведена спадкова справа.

При зверненні до державного нотаріуса, ОСОБА_4 подала заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 15.11.2017 року секретарем виконкому Сагунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №124, згідно якого ОСОБА_3 заповідав усе своє майно ОСОБА_5 , 2006 року народження, який є онуком другої дружини батька ОСОБА_6 .

ОСОБА_1 вважає, що заповіт був вчинений її батьком не з власної волі, а під тиском дружини Таїсії, проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього фізичного чи психічного тиску.

ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після її смерті піклувальником ОСОБА_5 є ОСОБА_2 .

Дійсність заповіту позивачка ставить під сумнів та вважає його недійсним.

У зв`язку з наведеним, позивач звернулася із відповідним позовом до суду і просить постановити рішення, яким визнати заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 15.11.2017 секретарем виконкому Сагунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №124 недійсним, як такий що вчинений під впливом або погрози.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що позивачкою суду не надано належних та допустимих доказів для доведення наявності підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 231 ЦК України, з якими закон пов`язує недійсність правочину, вчиненого під впливом насильства, зокрема, факту застосування фізичного або психологічного тиску на заповідача ОСОБА_3 з боку його дружини ОСОБА_6 чи інших членів її родини, відсутності бажання заповідача щодо укладення правочину, наявності причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і укладенням заповіту, а також відсутності вільного волевиявлення заповідача щодо укладення заповіту.

Крім того, судом встановлено, що заповіт посвідчено у листопаді 2017 року, тобто з моменту його укладення до моменту смерті спадкодавця минув майже рік. Крім того, суд також враховує, що дружина спадкодавця померла за 4 місяці до його смерті, а тому за весь цей час спадкодавець мав можливість скасувати, змінити або укласти новий заповіт на іншу особу, проте, даним правом за життя останній не скористався, що свідчить про його бажання розпорядитись своїм майном саме так, як зазначено в заповіті.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 04 вересня 2023 року через засоби поштового зв`язку, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення прийнятим при неповному з`ясуванні судом обставин , що мають значення для справи, при недоведеності обставин, які суд першої інстанції вважав встановленими, із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2023року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, визнавши заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 15.11.2017 секретарем Сагунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №124 - недійсним.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що звертаючись до суду з даним позовом позивачка мала на меті довести суду, що заповіт було вчинено її батьком внаслідок застосування до нього фізичного та психічного тиску. Разом з позовною заявою було подано клопотання про призначення судової комплексної судової-психіатричної експертизи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду , чим було порушено принцип змагальності сторін, оскільки вона була позбавлена можливості подати суду доказ для з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі та суду, який розглядає справу.

Вказує, що ставить під сумнів, що смерть її батька була природньою.

Так їй відомо, що оскаржуваний заповіт батько мав намір скасувати, але не встиг цього зробити.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

З наявних матеріалів справи вбачається, що з 03.12.1998 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Черкаським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 17.07.2018, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого ВК Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 04.10.2018, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись ОСОБА_1 дочка спадкодавця, та ОСОБА_4 дочка другої дружини спадкодавця ОСОБА_6 (законний представник свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2006 року народження).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданного виконавчим комітетом Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 15.04.2020, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 10.07.2020 № 128 відповідач по справі ОСОБА_2 являється піклувальником неповнолітнього ОСОБА_5 , 2006 року народження

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 15.11.2017 секретарем виконкому Сагунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 124, згідно якого ОСОБА_3 заповідав усе своє майно ОСОБА_5 , 2006 року народження.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення по наступних підставах.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 як на підставу визнання заповіту недійсним, посилалась на те, що правочин вчинено всупереч справжньої волі спадкодавця внаслідок застосування до нього фізичного чи психологічного тиску з боку його дружини.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, за якими заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем (якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу). Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частина друга статті 1257 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, заповіт, як односторонній правочин, підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти, зокрема, в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно зі статтею 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

У разі вчинення правочину під впливом насильства формування волі особи, яка вчиняє правочин, відбувається внаслідок втручання стороннього фактора фізичного чи психологічного тиску з боку контрагента або іншої особи з метою спонукання до вчинення тих дій, які особа не бажала б вчинити без наявності таких фізичних чи психічних страждань.

При вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК України), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна (пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Для визнання правочину недійсним підлягають доведенню такі обставини:

1) факт застосування до потерпілої сторони правочину фізичного чи психологічного тиску з боку іншої сторони чи з боку третьої особи; 2) вчинення правочину проти справжньої волі; 3) наявність причинного зв`язку між фізичним або психологічним тиском і вчиненням правочину, який оспорюється.

Аналогічна позиція щодо застосування норм матеріального права викладена

в постановах Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 342/139/16-ц (провадження № 61-21701св18), від 25 червня 2020 року у справі № 319/559/18 (провадження № 61-22758св19) та від 22 вересня 2021 у справі № 760/8650/1 (провадження № 61-2962св21), що спростовує доводи касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема частини першої статті 231 ЦК України.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення зазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Встановивши, що позивачка не довела наявність підстав, передбачених статтями 203, 215, 231 ЦК України, з якими закон пов`язує недійсність правочину, вчиненого під впливом психологічного або фізичного насильства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення фізичного чи психологічного тиску на заповідача ОСОБА_3 з боку його дружини ОСОБА_6 чи інших членів її родини, відсутність бажання заповідача щодо укладення правочину, наявності безпосереднього причинного зв`язку між психологічним або фізичним тиском та укладенням заповіту, а також відсутності вільного волевиявлення заповідача щодо укладення заповіту.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, оспорюваний заповіт посвідчено у листопаді 2017 року, тобто з моменту його укладення до моменту смерті спадкодавця минув майже рік. Також судом враховано, що дружина спадкодавця померла за 4 місяці до його смерті, а тому спадкодавець мав можливість скасувати, змінити або укласти новий заповіт на іншу особу, проте даним правом ОСОБА_3 не скористався, що свідчить про його бажання розпорядитися своїм майном саме так , як визначено у заповіті.

Доводи скаржника, що разом з позовною заявою нею було подано клопотання про призначення судової комплексної судової-психіатричної експертизи, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою суду , чим було порушено принцип змагальності сторін, оскільки позивачка була позбавлена можливості подати суду доказ для з`ясування певних обставин, є необґрунтованими. Як вбачається зі змісту ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 травня 2023 року питання, які пропонувала позивачка поставити на вирішення експертизи, не входять в предмет доказування у даній справі.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження суду першої інстанції з наданням належної правової оцінки всім фактичним обставинам даної справи, яка грунтується на вимогах чинного законодавства, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування постановленого судом першої інстанції рішення за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Черкаської райдержадміністрації, Черкаська районна державна нотаріальна контора, Сагунівська сільська рада про визнання заповіту недійсним залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Н.І. Гончар

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлено 24 листопада 2023 року/