КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4511/23
Провадження № 2/552/4619/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2023 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі:

головуючого судді Миронець О.К.

за участі секретаря судового засідання Кумир О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру присуджених аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання їх спільної дитини з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно. Свій позов обґрунтував тим, що він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно на утримання свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час його сімейний стан змінився, він одружився з ОСОБА_4 та в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 .

У зв`язку із зміною сімейного стану просить зменшити розмір аліментів, які з нього стягується на 1/6 частину.

Ухвалою суду від 10.08.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10.10.2023 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позову, з наступних причин. Обгрунтовуючи необхідність зменшення розміру аліментів позивач вказує, що в нього в другому шлюбі народилася донька. За цієї обставини, він вказує, що в нього змінився матеріальних та сімейний стан, що є підставою для зменшення розміру аліментів на сина. На доведення зміни матеріального стану позивач жодного доказу не надав. Проте надав довідку від 24.05.2023 року з якої вбачається, що позивач має постійну роботу на відповідно постійних дохід. З довідки про склад сім`ї позивача вбачається, що він фактично проживає в с.Шлях, Богодухівського району. Також позивач володіє на праві власності житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо свого матеріального стану та дитини, відповідач вказує, що їх матеріальне становище є тяжким, що підтверджується наступними доказами. Вона з сином проживають в м.Полтава та зареєстровані як ВПО, свого житла не мають, у м.Полтава проживають в орендованих помешканнях. Вона працює продавцем-консультанотом в ТОВ «Термінус». З довідки про доходи вбачається, що за шість місяців вона отримала 52468,57 грн., з яких вираховано податків 9444,34 грн. В середньому за місяць виходить, що позивач отримує 7170,70 грн., заробітної плати. Син є студентом та зараз навчається в медичному коледжі на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2023 року. Навчання на медичній спеціальності не передбачає заочної форми навчання, тому син не має можливості влаштуватися на роботу та повністю залежить від утримання своїх батьків. Вартість навчання оплачує лише вона, що доводиться копією квитанції про оплату за навчання.

25.10.2023 року позивач подав відповідь на відзив у якій наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки в нього народилася донька. Його дружина на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-ьох річного віку, тому він зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання як матері його дитини та спільної доньки. Разом з тим вказує, що він працює водієм швидкої невідкладної медичної допомоги. Його середній дохід складає 14474,72 грн., на місяць, з даної суми він сплачує аліменти на утримання сина, утримую малолітню доньку та дружину. Весь час проживає в м.Харкові, допомоги не отримує. Вказує, що він не відмовляється від допомоги сину, сплати на його користь аліменти, однак на сьогодні сплата аліментів на утримання сина у визначеному судом розмірі призводитиме до утиску прав його доньки та дружини.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в задоволенні позову просила відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.05.2023 року Київським районним судом м.Полтави винесено судовий наказ по справі №552/1059/23, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 01.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 17.03.2023 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №46, вбачається, що ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 19.07.2023 року Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №95 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 . Батьком дитини є ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом ОСОБА_1 зазначив, що відбулася зміна його сімейного стану в нього народилася донька. Вказав, що з його доходів відраховують значні кошти, що унеможливлює повноцінне забезпечення ним його нової родини, зокрема, доньки та дружини, просив зменшити розмір аліментів, щоб забезпечення потреби не тільки сина, а і малолітньої доньки.

Проте, само по собі народження дитини в другому шлюбі не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки така обставина має доводиться належними та допустимими доказами, чого позивачем в ході розгляду справи здійснено не було. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, який неодноразово вказував, що саме по собі народження дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів в розумінні положень ст. 192 СК України.

Така зміна можлива в разі доведення позивачем належними та допустимими доказами факту погіршення майнового стану платника аліментів, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, Верховний Суд наголошував на тому, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову внаслідок не доведення позивачем обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення аліментів у вже визначеному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. 263-265, ЦПК України, ст.ст. 181,192 СК України суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну розміру присуджених аліментів на утримання дитини відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.11.2023 року.

СУДДЯ О.К.Миронець