КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-о/947/548/23
УХВАЛА

06.11.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Наталі Володимирівни, Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

30.10.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , подана через представника адвоката Крижевського Андрія Станіславовича, за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Наталі Володимирівни, ОСОБА_3 , Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин, в якій заявник просить суд:

- встановити факт родинних відносин, а саме факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- зобов`язати Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) внести до актового запису №20 про народження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька « ОСОБА_5 ».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Згідно з частиною першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до положень ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб (мати заявниці, органи РАЦС, тощо); прокурор у порядку статей 56, 57 ЦПК України відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» також має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин для осіб, інтереси яких він представляє за законом.

Водночас справи про встановлення факту родинних відносин з метою одержання спадщини не можуть розглядатися судами, якщо заявник відповідно до ст. 1224 ЦК України усунений від права на спадкування.

За нормою ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Верховний Суд України 01.01.2012 у своєму листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наголосив, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: - тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; - якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Частинами 1,4,6 ст.294 ЦПК України врегульовано обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Більш того, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Приймаючи вказані висновки, судом за наслідком огляду поданої до суду заяви зазначає про наступне.

Оглянувши подану до суду заяву, вбачається, що в якості заінтересованих осіб визначено наступних осіб:

- ОСОБА_2 матір заявника;

- приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровську Наталю Володимирівну, якою відкрито спадкову справу до майна померлого;

- Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відносно якого порушено вимогу про зобов`язання вчинити певні дії.

Поряд з цим, у поданій до суду заяві, представником заявника адвокатом Крижевським А.С. зазначається, що встановлення факту родинних відносин заявника з померлим ОСОБА_4 , шляхом фактичного встановлення батьківства останнього відносно заявника, що вбачається з вимог заявника про внесення змін до актового запису про народження в частині відомостей про батька, необхідно для оформлення спадкових прав до майна безпосередньо померлого ОСОБА_4 .

Однак, заявником у заяві не зазначається жодної інформації, доводів та не надано доказів на підтвердження наявності інших спадкоємців до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Разом з тим, з поданої до заяви в якості доказу заяви ОСОБА_1 від 27.10.2023 року вбачається наявною інформація повідомлена заявником про наявність у тому числі інших спадкоємців до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , якими є його син ОСОБА_6 .

Заявником не зазначається жодна інформація щодо подання ОСОБА_6 заяви про відмову від спадщини, як і не надано належних доказів щодо вчинення заявником дій з отримання від приватного нотаріуса наявної інформації про коло спадкоємців якими вчинені дії з прийняття спадщини до майна померлого ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, суд роз`яснює заявникові про необхідність:

- визначення вірного кола заінтересованих осіб, до яких у тому числі належать усі спадкоємці до майна померлого ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- необхідність надання доказів на підтвердження викладених обставин в обґрунтування заяви, зокрема докази на підтвердження кола спадкоємців до майна померлого ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з інформацією про вчинення останніми дій з прийняття спадщини.

Суд роз`яснює, що у разі визначення додаткових осіб в якості заінтересованих осіб, заявникові необхідно надати копії поданої до суду заяви, з додатками до неї, у відповідності до кількості додатково визначених осіб в якості заінтересованих осіб, а у разі надання додаткових документів, надати їх кількості у відповідності до загальної кількості заінтересованих осіб.

Судом зазначається, що зазначення вірного кола заінтересованих осіб впливає на повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, а також не надання вказаних доказів суду, позбавляє суд пересвідчитись у наявності або відсутності спору про право, враховуючи, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Однак, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Крім того, як вбачається, заявником фактично заявлено вимоги про встановлення батьківства померлою особою відносно заявника по справі, за наслідком чого заявлені вимоги про внесення змін до актового запису про народження заявника в частині відомостей про батька.

Так, законодавством визначено, що процедура встановлення факту батьківства через суд можлива тільки після смерті особи батьківство якої встановлюється. Вона регулюється ст. 130 СК України.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Поряд з викладеними обставинами, як вбачається, подана до суду заявником заява не містить інформації та доказів на підтвердження того, що відомості про особу, яка зазначена батьком у актовому записі про народження заявника, внесені на підставі частини першої статті 135 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, суд зазначає, що заявникові на підтвердження викладених у заяві доводів та для підтвердження права на звернення до суду з відповідною заявою в порядку передбаченому ст. 130 СК України необхідно надати до суду повний витяг щодо актового запису про народження ОСОБА_1 .

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки встановлено не відповідність заяви вимогам ст. 175, 177, 318 ЦПК України, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, підлягає залишенню без руху та слід надати заявникові строк для усунення вказаних недоліків поданої заяви, терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 293, 294, 318 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської Наталі Володимирівни, Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявникові, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.