ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7040/23
провадження № 2/753/4521/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: служба у справах дітей та сім'ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу у них народився ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_7 . Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано 23.07.2010 року. З лютого 2010 року відповідач припинив проживати з позивачкою та їх дитиною. З березня 2010 року по 2013 рік ОСОБА_6 періодично приблизно раз на місяць зустрічався з ОСОБА_8 , здійснював прогулянки. Починаючи з 2013 року відповідач життям ОСОБА_8 взагалі не цікавився, до дитячого дошкільного закладу не навідувався, не був присутнім на випускному святі, не приймав участь в урочистих заходах дня знань 1 вересня, коли син йшов до школи. За весь час навчання в середній школі №267 м. Києва ОСОБА_6 не цікавився успішністю сина, його станом здоров`я, не відвідував батьківські збори, не виявляв батьківського піклування щодо сина ОСОБА_8 . Останні дві зустрічі батька з сином відбулись наприкінці вересня 2014 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 на день народження ОСОБА_8 . В подальшому відповідач не виходив на зв`язок ні з позивачкою, ні з сином, вихованням, утриманням та оздоровленням останнього не займався, уникає зустрічей. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини, однак він їх не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість. При цьому, уклавши шлюб з іншою особою, від якого відповідач має трьох малолітніх дітей, ОСОБА_6 неодноразово звертався з заявами до Дарницького районного суду м. Києва про зменшення стягнення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_9 . Починаючи з 24.02.2022 року ОСОБА_6 не цікавився життям та здоров`ям сина, його безпекою і місцем знаходження у зв`язку з початком збройної агресії росії на територію України. Тому просять позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини: сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідач не виконує батьківських обов`язків, покладених на нього діючим законодавством.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що відповідач визнає, що з позивачем має неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В період спільного проживання сторін він приймав безпосередню та активну участь у вихованні сина. З березня 2010 року по 2016 рік відповідач постійно шукав можливості зустрічі з сином. 5.08.2011 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_11 . Після реєстрації шлюбу у вказаного подружжя народились троє дітей: син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . До 2014 року відповідач регулярно зустрічався з сином ОСОБА_8 : вони прогулювались парком протягом 1-2 годин з супроводі матері, на чому наполягала остання. Тривалість та формат таких зустрічей визначався позивачкою, яка намагалась мінімізувати час спілкування ОСОБА_8 з батьком. Після багаторазових перемовин з позивачем відповідачу вдавалось брати сина на більш тривалі прогулянки, протягом яких вони відвідували музеї та парки. Один раз позивача вдалось умовити на ночівлю ОСОБА_8 за місцем проживання батька, після чого були висунуті претензії щодо нібито неправильного харчування, засинання та пробудження сина. В подальшому відповідач навчив сина кататись на велосипеді. Але з 2016 року позивач стала безпосередньо перешкоджати спілкуванню батька з дитиною на підставі зайнятості її або ОСОБА_8 . Постійно мінялись номери телефонів, позивач не надавала можливості спілкуватись з сином її телефоном. Тому з 2016 року по 2023 рік ОСОБА_6 не мав можливості бачитись та спілкуватись зі своїм сином. З лютого 2022 року відповідач разом з дружиною та дітьми знаходиться за кордоном і жалкує, що не може бачитись з сином, але бажає відновити відносини. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник 3-ї особи служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, але у направлених листах до суду просив розглянути справу у відсутність представника 3-ї особи, в подальшому надавши суду висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_6 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.77-78; 147-148; 161-163).

Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.2 та ч.4, ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно ч.1-3, ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як зазначає ч.1, ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6 уклали між собою шлюб, документу про його укладення судові сторони не надали. В період зареєстрованого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_7 (а.с.13). Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано 23.07.2010 року (а.с.12). З лютого 2010 року відповідач припинив проживати з позивачкою та їх дитиною. Дані обставини були визнані учасниками справи в судовому засіданні, тому вони не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4.06.2010 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_15 були стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно.

5.08.2011 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_11 (а.с.132). Після реєстрації шлюбу у вказаного подружжя народилось троє дітей: син - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.123-125), які є малолітніми на час розгляду справи.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2017 року було зменшено стягнення розміру аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 з 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно на 1/7 частину (а.с.22; 129).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2017 року були стягнуті аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_12 та доньки ОСОБА_13 в розмірі 5/14 частини з усіх його доходів щомісячно (а.с.23-24).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 4.04.2019 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 було розірвано (а.с.25; 130-131).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2021 року було зменшено стягнення розміру аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 з 1/7 частини з усіх його доходів щомісячно на 1/8 частину (а.с.26-27; 126-128).

Після народження в родині ОСОБА_6 та ОСОБА_11 їх спільної третьої дитини доньки ОСОБА_14 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.08.2021 року було збільшено стягнення розміру аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 на утримання трьох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 5/14 частини з усіх його доходів щомісячно на 3/8 частини (а.с.28-29).

1.08.2014 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 було укладено шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_17 було присвоєно нове прізвище „ ОСОБА_18 " (а.с.35). В період даного зареєстрованого шлюбу у вказаного подружжя народилось двоє малолітніх дітей: донька - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та син - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.36-37).

Згідно ч.1, ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як наголошує п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 тієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 6.04.2023 року, загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 станом на 31.03.2023 року становить 151 616 грн. 41 коп. (а.с.32).

Як вбачається з тексту рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2021 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_21 працює в АТ „Фармак" на посаді консультанта з маркетингу з окладом в розмірі 55 260 грн. Згідно з даними розрахункового листа про здійснені позивачу ОСОБА_6 нарахування та виплати за вказаний місяць з доходу позивача були сплачені аліменти в сумі 22 010,79 грн. на трьох дітей (а.с.126, зворот. бік). 2.10.2020 року ОСОБА_6 був звільнений з посади консультанта з маркетингу АТ „Фармак" на підставі наказу №154 від 1.10.2020 року (а.с.33-34).

Після вказаного звільнення відповідач ОСОБА_6 з 5.10.2020 року по 31.10.2022 року працював на посаді менеджера по продукту ТОВ „Алкалоїд Київ" за трудовим договором та цивільно-правовим договором (а.с.56), отримуючи щомісяця заробітну плату в розмірі від 45 000 грн. в листопаді 2020 року до 96 901 грн. 87 коп. в листопаді 2022 року, яка постійно зростала (а.с.57). Описане вище дає підстави суду вважати, що відповідач ОСОБА_6 мав фінансову можливість не тільки сплачувати щомісяця аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , але і допомагати йому фінансово та матеріально, однак він свідомо ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо утримання сина ОСОБА_9 , в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 151 616 грн. 41 коп. станом на 31.03.2023 року. В результаті 29.06.2023 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Подільського управління поліції ГУ НП в м. Києві, працівниками якого були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1, ст.164 КК України (а.с.94).

І тільки після отримання SMS-повідомлення 8.05.2023 року об 11-37 годин на свій мобільний телефон про призначення по даній цивільній справі підготовчого засідання (а.с.49) і укладення 3.07.2023 року договору про надання правничої (правової) допомоги з адвокатським об`єднанням „ГОЛЬДАРБ. ЕДВАЙС" (а.с.80) ОСОБА_6 13.07.2023 року та 14.07.2023 року сплатив згідно двох квитанцій 40 000 грн. та 110 000 грн. відповідно в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів на утримання свого сина ОСОБА_8 (а.с.137-138). Крім того, трьома платіжними інструкціями від 23.06.2023 року ОСОБА_6 сплатив рівними сумами по 2 668 грн. за кожний місяць аліменти за березень 2023 року, квітень 2023 року і травень 2023 року також на утримання сина ОСОБА_8 (а.с.134-136).

За змістом характеристики випускника 9-А класу гімназії №267 м. Києва ОСОБА_7 від 7.04.2023 року ОСОБА_8 виховують мама ОСОБА_3 та вітчим ОСОБА_16 , які приділяють належну увагу вихованню сина, вони систематично відвідують батьківські збори, цікавляться здобутками сина, мали постійний контакт з класним керівником, ОСОБА_8 завжди був забезпечений усім шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання та належного виховання, рідний батько ОСОБА_22 активної участі у шкільному житті сина не брав, з класним керівником не контактував (а.с.15).

Як вбачається з довідки гімназії „Діалог" №87 від 14.04.2023 року ОСОБА_7 навчається в 10-Б класі гімназії „Діалог", за час навчання у гімназії вихованням дитини займається мати ОСОБА_3 , батько не цікавиться навчанням дитини, не відвідує батьківські збори (а.с.16). Згідно характеристики учня 10 класу гімназії „Діалог" м. Києва ОСОБА_7 від 14.04.2023 року учень характеризується позитивно, мати виховує сина в атмосфері взаєморозуміння, поваги до оточуючих, відповідальності за власні вчинки, вона підтримує постійний зв`язок з класним керівником (а.с.17).

Відповідно до відповіді Комунального некомерційного підприємства „Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Дарницького району м. Києва №400 від 10.04.2023 року ОСОБА_23 перебуває на диспансерному обліку у офтальмолога з діагнозом міопія середнього ступеню з 2021 року, мати ОСОБА_3 дбає про стан здоров`я сина, виконує всі рекомендації лікаря та підтримує зв`язок з медичною сестрою, батько ОСОБА_6 станом здоров`я сина, профілактичними щепленнями, медичними оглядами, оформленням медичної документації не цікавився, не супроводжував дитину ОСОБА_9 під час відвідування лікаря-педіатра в Центрі (а.с.19).

Згідно тексту протоколу психологічної консультації дитини ОСОБА_7 , складеного 14.04.2023 року психологом ОСОБА_24 , дитина розвинена згідно віку, інтелектуальний розвиток відповідає віковій нормі, в співбесіді про біологічного батька ОСОБА_8 пояснив, що бачився з ним більше 8 років тому і не впевнений, що зможе його впізнати при зустрічі, прив`язаності до нього не відчуває, зустрічі не бажає, бо навіть не пам`ятає його обличчя і не спілкується з ним, біологічний батько не проявляє ініціативи до спілкування з ОСОБА_8 , не шукає зустрічі з ним, не зв`язувався з ним будь-яким чином, не вітав його з днем народження та іншими святами, фінансово не підтримує, жодних характеристик батька ОСОБА_8 повідомити не зміг, проте розповідав про маму і вітчима, братика і сестричку, як вони спільно проводять час, про навички і здібності, яким навчають його мама і вітчим. На даний час дитина не має прив`язаності до батька, не переживає за його відсутність, як значну подію, тривоги і переживання з цього приводу немає, особа біологічного батька не є для дитини вагомою, батько не впливає на виховання дитини, ОСОБА_8 усвідомлено бажає визнати своїм татом вітчима ОСОБА_25 і взяти його прізвище і ім`я по-батькові (а.с.38-39). Описані вище докази вказують на те, що ОСОБА_6 не займався вихованням, навчанням, лікуванням, оздоровленням та дозвіллям свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 , не дбав про його стан здоров`я, здобутки та успішність в школі та гімназії, про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини.

Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

За змістом висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 21.07.2023 року за №101-6170/02 з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача ОСОБА_6 батьківських прав щодо його дитини: сина - ОСОБА_7 (а.с.147-148; 161-162). Даний висновок був обґрунтований наданими і описаними документами, поясненнями ОСОБА_3 , матері дитини, та неповнолітнього ОСОБА_7 , який пояснив, що батька ОСОБА_6 не бачив 9 років, не спілкується з ним і не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Батько дитини ОСОБА_6 двічі запрошувався на засідання комісії 22.06.2023 року та 13.07.2023 року, проте він не з`явився (а.с.148; 162).

Ствердження представника відповідача про те, що позивача перешкоджала відповідачу у побаченнях та спілкуванні з сином, супроводжувала їх зустрічі, обмежувала їх час та тривалість, а відповідач, перебуваючи за кордоном зі своєю родиною, бажає бачитись з сином ОСОБА_8 , суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і спростовуються вище описаними доказами.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач по справі ОСОБА_6 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо виховання, утримання та навчання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 протягом тривалого часу з 2016 року по 2023 рік, при цьому маючи таку можливість, що знайшло своє повне підтвердження у судовому засіданні, тому відповідача ОСОБА_6 необхідно позбавити батьківських прав щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 223; 259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 150; 157; 164; 165 СК України, ст.8; 11; 12 Закону України „Про охорону дитинства", ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, п.15; 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Черкаси батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.11.2023 року.

Суддя :