Провадження № 2/204/865/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 листопада 2023 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська вскладі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

представника позивача адвоката Толкачова Є.В.

представника відповідача адвоката Довгаль С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Толкачов Євген Віталійович (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду внаслідок дорожньо- транспортної пригоди у розмірі 409529,13 грн. та понесені судові витрати, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.02.2022 року о 08 год. 20 хв. на перехресті вул. Щепкіна та вул. Олександра Чернікова, поблизу буд. №21 відповідач керуючи транспортним засобом засобом Ford Кuga,д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі (вул. Олександра Чернікова) не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по головнійдорозі (вулиця Щепкіна), а саме VolkswagenPasat, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу. Вина відповідача у скоєнні ДТП доводиться постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року.11.02.2022 позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ», з яким мав діючий страховий поліс цивільно-правової відповідальності відповідач. 03.03.2022 позивач отримав висновок №9042, згідно якого вартість матеріального збитку, нанесеного майну (автомобілю Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 ) позивача становить 153793,96 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 313337,78 грн. За послуги експерта позивачем було сплачено 4000.00 грн. 17.10.2022 позивача було повідомлено, що з 05.10.2022 АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ, припинило членство в МТСБУ, має анульовану ліцензію і позбавлена права на провадження обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але як зазначено у відповіді - у разі відмови може бути оскаржено в судовому порядку. Таким чином, позивач вважає, що вина відповідача, визначена як необхідна умова для відшкодування шкоди, відповідно до ст.1188 ЦК України. Крім того, у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою позивач звертався за професійною правничою допомогою до адвоката. В подальшому було надано правничу допомогу, в тому числі складання позовної заяви та участь у судових засіданнях при розгляді цієї справи, що складає 15000,00 грн. У зв`язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.12.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження (а.с.69).

Позивач у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся належними чином, представник -адвокат Толкачов Є.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав викладених у позовних вимогах. Також зазначив, що належним відповідачем по справі є саме ОСОБА_2 . В судове засідання відповідач не з`явився надав суду відзив на позовну заяву, в судовому засіданні його представник адвокат Довгаль С.М. позов не визнав у повному обсязі, зауважив, що позивач міг звернутися з даним позовом виключно в межах різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Крім того, позивач не надав доказів оскарження ним відмови у виплаті страхового відшкодування в судовому порядку, як йому було рекомендовано адресатами. Позивач вказує ціну позову 409529,31 грн., при цьому зазначає суму боргу у розмірі 313337 грн., виходячи з якої він робить розрахунок інфляційних збитків та відсотків за користування коштами, що підтверджує висновком експерта від 03.03.2022, але на якій підставі він її вказує не пояснює. Тоді як згідно цього висновку вартість відновлюваного ремонту складає 313337 грн., але при цьому автомобіль позивача не ремонтувався і жодних доказів не надано. Вважає, що саме зі страховика повинна бути стягнена сума у розмірі 127500грн.(в межах ліміту страхового відшкодування який складає 130000грн) за виключенням франшизи у сумі 2500грн, яка відповідачем була перерахована позивачу. Позивач міг звернутися лише у межах різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, різниця якої складає 23793,96грн.(153793,96 грн. вартість матеріального збитку згідно висновку експерта від 03.03.2023 за мінусом 130000 грн.ліміту страхового відшкодування). Також вважає і безпідставними витрати на проведення експертизи у сумі 4000грн та витрати на правову допомогу. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 11.02.2022 року о 08 год. 20 хв. на перехресті вул. Щепкіна та вул. Олександра Чернікова, поблизу буд. №21 відповідач керуючи транспортним засобом засобом Ford Кuga,д.н.з НОМЕР_3 , рухаючись по другорядній дорозі, а саме: вул. Олександра Чернікова, не надав дорогу транспортному засобуVolkswagen Pasat, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, а саме: вул. Щепкіна, в результаті чого сталося зіткнення, після чого транспортний засіб Ford Кuga,д.н.з НОМЕР_3 здійснив некерований рух та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 21. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.11 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень (а.с.27).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковими для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій або бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вчинення ОСОБА_2 протиправних дій, отримав пошкодження автомобіль марки Volkswagen Pasat, д.н.з. НОМЕР_2 , чим було заподіяно майновий збиток позивачу ОСОБА_1 . Вартість матеріального збитку , яку встановлено звітом № 9042 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу внаслідок його пошкодження становить 153793,96 грн. (а.с.59).

Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП відповідальність власника автомобіля марки Ford Кuga,д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_2 , була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом серії № 2373895 у Акціонерномутоваристві«Страхова компанія «Мега-Гарант» від 29.11.2021 (а.с. 9).

На підставі чого, 11.02.2022 позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» (а.с.9).

У зв`язку з тривалою затримкою надходження коштів, позивач 30.09.2022 звернувся до Голови моторного транспортного страхового бюро Україна зі скаргою на протиправні дії компанії Акціонернетовариство«Страхова компанія «Мега-Гарант» (а.с.60-61).

Згідно відповіді начальника відділу правового забезпечення моторного транспортного страхового бюро Україна №4-03/23593 від 17.10.2022, позивача було повідомлено, що відповідно до норм п.51.10. ст.51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з 05.10.2022 АТ «СК «Мега-Гарант» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та відповідно до п. 52.1 ст. 52 Закону припинило членство в МТСБУ. Крім того зазначено, що згідно з п.п.52.4, 52.5 ст. 52 Закону страховик, членство кого в МТСБУ припинено або ліцензія якого анульована, позбавляється право на провадження обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак не звільняється від обов`язкового виконанняукладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водночас також інформовано, що відповідно до п. 36.7 ст 36 Закону, рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування може бути оскаржено у судовому порядку (а.с.62).

Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

На замовлення позивача, експертом Крутінь В.І. складений висновок з авто-товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки Volkswagen Pasat, д.н.з. НОМЕР_4 20.12.2021, відповідно 153793,96 грн.,а вартість відновлюваного ремонту складає 313357,78 гн. (а.с. 29-59).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №9042 від 21.02.2022 позивачем за проведення вказаної експертизи було сплачено 4000,00 грн. (а.с. 63).

Із матеріалів справи вбачається, що АТ «СК «Мега-Гарант`через заборгованість до фондів МТСБУ припинило своє членство. Інформація щодо ліквідації чи визнання банкрутом даної страхової компанії відсутня. Данаситуаціязі страховоюкомпанією змусилапозивачазвернутисвої позовні вимогина винуватця ДТП для відшкодуванняматеріальної шкоди в повному обсязі.

Відповідно дост. 8 Закону України «Про страхування»страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику,застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 9.1ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно п. 16ст. 9 Закону України «Про страхування»страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховикому межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку)виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежіта виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до підп. 37.1.4 п. 37.1ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Наведена норма визначає підставу для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків.

Аналогічні положення зазначені у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-49гс15.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що АТ «СК «Мега-Гарант» хоча і припинило своє членство в Бюро, однак інформація щодо ліквідації чи визнання банкрутом даної страхової компанії відсутня. АТ «СК «Мега-Гарант» не відмовила страхувальнику у виплаті страхового відшкодування та оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, про те, що 11.02.2022 він звертався до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, повідомлення про настання ДТП, не є заявою про сплату страхового відшкодування, та не може бути належним способом на звернення за виплатою такого відшкодування.

Відповідно до п. 36. 2 ст. 36 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик ( МТСБУ ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплат) та виплатити його.Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Згідно статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тільки страховик чи МТСБУ має право звернутися до страхувальника з регресним позовом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача різниці між розміром матеріальних збитків, та сумою страхового відшкодування, яка становить 23793,96 грн. (вартість матеріального збитку 153793,96 грн. - 130000,00 грн. ліміт страхового відшкодування).

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Що стосується вимог позивача стосовно стягнення з відповідача правових витрат на правову допомогу у розмірі 15000 грн., то дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Верховний Суд у своїй Постанові від 3.05.2018 в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

У свою чергу, будь-яких документів на підтвердження факту надання правової допомоги та понесених позивачем витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 суду надано не було, що унеможливлює встановити, що заявлені витрати були дійсно понесені позивачем у зв`язку із представництвом його інтересів у суді за даною цивільною справою.

Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20 червня 2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27 червня 2018 року (справа № 554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим заявлені витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

Вимога позивача стосовно стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи у сумі 4000,00 грн. не передбачена жодною нормою закону, оскільки це є обов`язком страховика, який згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», був зобов`язаний здійснити огляд пошкодженого авто протягом 10 днів після отримання ним повідомлення про ДТП, але цього зроблено не було. Тому в цій частині позивач може пред`явити претензії тільки до страховика, а не до відповідача.

На підставі чого, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи не підлягають відшкодуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 526, 538, 979, 988, 990, 991, 1166, 1187, 1188, 1192,1194 ЦК України, ст.ст.9,12,22,29,35,36,37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ст. 9 Закону України «Про страхування», ст.ст.3,4,10,11,57-60,61,88,179,209,212-215,218,223,292,294,360-7 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 23793 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто три) гривні 96 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 );

Представник позивача адвокат Толкачов Євген Віталійович (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 );

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 );

Представник відповідача адвокат Довгаль Сергій Миколайович (адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 ).

Повний текст рішення складено 27.11.2023.

Суддя: С.В.Чудопалова