Дата документу 06.12.2023Справа № 554/7099/22
Провадження № 2/554/1347/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судових засідань Безверхої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , перша Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , перша Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просив визнати за гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), що належала померлій гр. ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог позивач вказував, що гр. ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті спадкодавця батько позивача гр. ОСОБА_4 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 29.11.2013 року. Позивач є внуком спадкодавця (що підтверджується свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_3 від 05.11.1983 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження гр. ОСОБА_4 № 1 від 30.06.2017 року), та відповідно до вимог ст. 1266 Цивільного кодексу України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається із квартири АДРЕСА_1 .

Дана квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_4 індексний номер 35470963 від 26.03.2015, виданого Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області взамін втраченого свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства 30.04.1991 р за №1015. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №35472588 від 26.03.2015 року, виданий Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, відповідно до якого реєстраційний номер об`єкта нерухомості 01, номер запису про право власності 9180739.

Після смерті спадкодавця позивач звернувся до першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі якої нотаріусом було зареєстровано спадкову справу (витяг про реєстрацію № 49090117 від 14.09.2017 року).

Під час формування спадкової справи, нотаріусом було виявлено заповіт, що був складений на користь іншої особи (гр. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ).

Гр. ОСОБА_2 на користь якого був складений заповіт, на момент смерті спадкодавця за одною адресою із нею не проживав, не подав заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Зазначена обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2129/02-31 від 17.08.2018 року. Враховуючи той факт, що гр. ОСОБА_2 не прийняв спадщину, рішення у даній справі не може вплинути на його права та обов`язки, відтак позивач не вважає за необхідне залучати його до участі в справі в якості третьої особи.

Відповідно, після спливу шести місяців, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 78/02-31 від 23.01.2020 року.

Не погодившись із вказаною постановою нотаріуса, позивачем було подано позовну заяву про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії, за якою Октябрським районним судом міста Полтави було відкрито судову справу номер 554/3299/21.

В оскаржуваній постанові нотаріусом було зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця, яка до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , першою Полтавською державною нотаріальною конторою 14 вересня 2017 року було заведено спадкову справу за № 291/2017 за заявою позивача про прийняття спадщини, зареєстрованої в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за порядковим № 769 від 14.09.2017 року.

Крім того, в спадковій справі знаходяться копія заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу, Сокирченко Т.П., від 26.11.2013 року за реєстровим №1988, яким заповідач належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , заповідає повністю на іншу особу, яка не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно інформації, наданої Октябрським районним судом м. Полтави, справа про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності від імені «іншої особи» станом на 05.08.2019 року відсутня.

Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-яких інших заяв у спадковій справі немає.

Однак, незважаючи на викладені обставини нотаріус зазначає: «… для видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 26.03.2015 року взамін втраченого свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства 30.04.1991 року за № НОМЕР_5 .

З поданих документів вбачається, що: квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки вищевказана квартира перебуває у спільній сумісній власності, визначити частку померлої ОСОБА_3 не вбачається за можливе, а тому, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 також неможливо».

Ухвалою суду від 02.09.2022 року було відкрито провадження у даній справі.

25.10.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи ОСОБА_2 .

26.10.2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, гр. ОСОБА_2 .

20.01.2023 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті.

07.06.2023 року від представника відповідача надійшов відзив, в обґрунтуванні якого вказував, що позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлій гр. ОСОБА_3 .

Після смерті спадкодавця позивач, який є її онуком, звернувся до першої Полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом було зареєстровано спадкову справу. Під час формування спадкової справи нотаріус виявив заповіт, що був складений на користь ОСОБА_2 .

17.08.2018 року до першої Полтавської державної нотаріальної контори від імені ОСОБА_2 надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса першої Полтавської державної нотаріальної контори Шестун Н.Г. від 17.08.2018 року №2129/02-31 про відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 відмовлено у зв?язку з тим, що спадщина ним не прийнята.

Згідно листа Октябрського районного суду м. Полтави №01.2-10/11648/19 від 07.08.2019 року повідомлено, що справа про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності за позовом ОСОБА_2 , згідно даних автоматизованої системи документообігу суду, станом на 05.08.2019 року відсутня.

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №78/02-31 від 23.01.2020 року державний нотаріус першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Т.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, у зв?язку з тим, що не можливо встановити склад спадкового майна.

«Для видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_5 надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 26.03.2015 року взамін втраченого свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства 30.04.1991 року за №1015. З поданих документів вбачається, що: квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки вищевказана квартира перебуває у спільній сумісній власності, визначити частку померлої ОСОБА_3 не вбачається за можливе, а тому, як наслідок. встановити склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 також неможливо».

Наразі позивач звертається з вимогою визнати за ним право власності в порядку спадкування на вищевказану квартиру відповідно до вимог ст.1266 ЦК України (спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини).

Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради заперечує у задоволенні позовних вимог.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2015 року квартира АДРЕСА_1 належала на правах приватної власності ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Її син ОСОБА_4 також помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 29.11.2013 року. Позивач є внуком спадкодавця (що підтверджується свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_3 від 05.11.1983 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження гр. ОСОБА_4 № 1 від 30.06.2017 року. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається із квартири АДРЕСА_1 .

Під час формування спадкової справи, нотаріусом було виявлено заповіт, що був складений на користь іншої особи (гр. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ).

Гр. ОСОБА_2 на користь якого був складений заповіт, на момент смерті спадкодавця за одною адресою із нею не проживав, не подав заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Зазначена обставина підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2129/02-31 від 17.08.2018 року. Відповідно, після спливу шести місяців, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 78/02-31 від 23.01.2020 року.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1262 ЦК України).

Частина 2 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 р. у справі № 6-164цс12) у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема, у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, в редакції, що діяла на момент смерті гр. ОСОБА_5 , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки ОСОБА_3 була єдиною особою, що постійно проживала із ОСОБА_5 (дана обставина підтверджується довідкою № 9 від 05.04.2021), не подавала заяву про відмову від спадщини, вона є такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 .

Таким чином, гр. ОСОБА_3 на момент її смерті була власником 100% частки квартири АДРЕСА_1 та жодних перешкод для визначення її частки, як про це зазначав нотаріус немає.

Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

До моменту смерті гр. ОСОБА_5 гр. ОСОБА_3 була «титульним» володільцем квартири АДРЕСА_1 , проте після смерті чоловіка, незважаючи на той факт, що вона не звернулась за отриманням свідоцтва про право на спадщину, в силу описаних вище норм, гр. ОСОБА_3 мала право на 100% частку вказаної квартири.

Щодо реєстрації права власності на об`єкт в цілому слід зазначити, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35472855 від 26.03.2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи, вищевказана квартира зареєстрована в реєстрі в цілому, розмір частки «1», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності 9180739.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21) зазначено, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

За вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно дост.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею зимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у

Статтею 328 ЦК України передбачено,що право власності набувається на підставах,які не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, № 435- IV власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту яких, зокрема, можуть бути визнанням права або іншим способом, встановленими договором або законом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

Вимоги про розподіл судових витрат позивачем не ставилось, тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи покладаються на позивача відповідно до їх фактичного понесення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Перша Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), що належала померлій гр. ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер картки платника податку: НОМЕР_1 .

Відповідач: Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, 36000, м. Полтава, вул. Соборності,36.

Треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Перша Полтавська державна нотаріальна контора, м. Полтава, вул. Гоголя 11, .

Суддя: В.М.Бугрій