Провадження № 2-о/554/57/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 року місто Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І. за участі секретаря судового засідання - Шевченко О.В., розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сергієнко Тетяна Григорівна, заінтересована особа: Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановила:

30.11.2022 року, ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сергієнко Тетяна Григорівна, звернувся до суду із заявою про встановлення фату, що має юридичне значення, а саме прохала встановити факт, що має юридичне значення, що договір купівлі-продажу від 14.10.1992 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Новіковою Н.І. за реєстровим №3905, який укладений між ОСОБА_1 та Виконкомом Полтавської міської ради народних депутатів належить ОСОБА_1 .

Вказала, що ОСОБА_1 уклала з Виконкомом Полтавської міської ради народних депутатів договір купівлі - продажу, що посвідчений державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Новіковою Н.І. за реєстровим №3905, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , за що нею було сплачено вартістю квартири, що складала 4911 крб. Зазначений договір купівлі - продажу було зареєстровано у встановленому на той час порядку шляхом проставлення на ньому реєстраційного запису КП БТІ за реєстровим номером 15868 23 жовтня 1990 року.

На даний час, у заявниці виникла необхідність у приведенні документів у належний стан, зокрема внесенні відомостей про нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після звернення до Департаменту з питань реєстрації, в усному режимі було повідомлено про неможливість внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав у зв`язку з розбіжністю в ідентифікаційних даних заявниці. Зокрема згідно паспорту заявниці, її прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », а в договорі купівлі - продажу квартири « ОСОБА_1 ». При цьому інші відомості про ім`я та по батькові та РНОКПП збігаються.

Таким чином в договорі купівлі-продажу було допущено помилку в одній букві.

У судове засідання заявник не з`явилася, його представником адвокатом Сергієнко Т.Г. подано на адресу суду заяву про розгляд заяви без їх участі, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла висновку про задоволення заяви.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 уклала з Виконкомом Полтавської міської ради народних депутатів договір купівлі - продажу, що посвідчений державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Новіковою Н.І. за реєстровим №3905, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 , за що нею було сплачено вартістю квартири, що складала 4911 крб.

Зазначений договір купівлі - продажу було зареєстровано у встановленому на той час порядку шляхом проставлення на ньому реєстраційного запису КП БТІ за реєстровим номером 15868 23 жовтня 1990 року.

Після звернення до Департаменту з питань реєстрації, в усному режимі було повідомлено про неможливість внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав у зв`язку з розбіжністю в ідентифікаційних даних заявниці. Зокрема згідно паспорту заявниці, її прізвище зазначено як « ОСОБА_1 », а в договорі купівлі - продажу квартири « ОСОБА_1 ». При цьому інші відомості про ім`я та по батькові та РНОКПП збігаються.

Факт належності заявниці правовстановлюючого документа підтверджується довідкою з ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», де зазначено відомості про власника квартири, зокрема заначено прізвище « ОСОБА_1 », проте, ідентифікаційний номер вказаний заявниці. Як і інші відомості, та технічним паспортом на квартиру. Крім того, згідно паспорту заявниці, вона постійно зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 та проживає за цією адресою з моменту придбання квартири.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

ОСОБА_1 встанволенян факту належності правовстановлюючого документа необхідне для того, щоб привести документи в належний стан та відповідно внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 316 ЦПК України, передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Керуючись п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 4-10, 13, 17, 18, 76-81, 83, 247, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315-316, 318, 319, 354-355 ЦПК України, суддя, -

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сергієнко Тетяна Григорівна, заінтересована особа: Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що договір купівлі-продажу від 14.10.1992 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Новіковою Н.І. за реєстровим №3905, який укладений між ОСОБА_1 та Виконкомом Полтавської міської ради народних депутатів належить ОСОБА_1 .

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників, які брали участь у справі:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

заінтересована особа: Департамент з питань реєстрації Полтавської міської ради, місце знаходження: м.Полтава, вул.Соборності, 36,

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська