ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/16/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря Гаврилюк О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 224 по вул. Кошиця, 5-А в м. Києві цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Друга кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ АКБ "Аркада" про визнання права власності на квартиру, переведення прав та обов`язків довірителя, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 18.10.2021 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача та просив усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення з передачею ключів від усіх дверей квартири.

Представник позивача в обгрунтування позовних вимог вказав про те, що позивач познайомився та проживав з відповідачем у м. Кривому Розі, але після конфлікту переїхав з належної йому квартири до м. Кам`янське Дніпропетровської області. Відповідач заволоділа ключем від квартири АДРЕСА_1 , належної позивачу, перевезла особисті речі і почала проживати в ній без відома позивача. Прохання позивача звільнити його квартиру відповідач не виконує. За викладених обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.10.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

20.12.2021 відповідно до постанови Київського апеляційного суду ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20.10.2021 залишено без змін.

30.03.2022 ухвалою Дарницького районногом суду м. Києва відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

10.05.2022 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, зазначено про те, що відповідач придбала квартиру виключно за рахунок коштів, які належали їй особисто. Оформлення договору про участь у фонді фінансування будівництва на ім`я матері позивача - ОСОБА_4 не було узгоджено з відповідачем шляхом вчинення протиправних дій.

10.05.2022 представник позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом в інтересах ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та просив:

перевести на ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) права та обов`язки довірителя за договором №43303 про участь у Фонді фінансування будівництва від 26.05.2004, укладеним ОСОБА_4 з Акціонерним комерційним банком «АРКАДА»;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С. 03.08.2021 та зареєстроване в Реєстрі за №2-1639 ОСОБА_2 ;

скасувати рішення державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Астахової О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:59638057 від 03.08.2011 на квартиру АДРЕСА_1 ;

витребувати трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею100 кв.м., житловою площею 57,1 кв.м з незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Представник позивача за зустрічними позовом в обгрунтування вимог зустрічного позову вказав про те, що у 2003 році ОСОБА_3 перебувала у відрядженні в м. Кривий Ріг і познайомилась з ОСОБА_2 . Через деякий час вони почали спільно проживати без реєстрації шлюбу. На початку 2004 року ОСОБА_3 вирішила придбати квартиру у м. Києві за рахунок особистих коштів. За усною домовленістю ОСОБА_2 , повинен був укласти договір інвестування у житло та вносити кошти від імені ОСОБА_3 . Протягом 2004-2006 ОСОБА_3 перерахувала на рахунок ОСОБА_2 1 616 500 грн. та не контролювала у зв`язку з хворобою виконання ОСОБА_2 зобов`язань. Квартира в 2005 році була збудована, але оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали в м. Кривий Ріг квартиру здавали в оренду. Влітку 2020 року стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 погіршились, позивач повернулась до м. Києва у квартиру, яку вважала своєю власністю. Згодом ОСОБА_2 повідомив про те, що приховав від ОСОБА_3 факт оформлення Договору №43303 про участь у Фонду фінансування будівництва від 26.05.2004 та свідоцтво про право власності на квартиру на матір - ОСОБА_4 . 03.08.2021 ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину. 14.10.2021 ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3 про те, що не визнає право власності на квартиру за ОСОБА_3 , а особами, які були присутні в квартирі ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження. У січні 2002 року ОСОБА_3 звернулась до Дарницького УПГУНП в м. Києві із заявою щодо вчинення щодо неї правопорушення за ч.4 ст. 190 КК України.

23.05.2022 представник ОСОБА_2 надав відповідь на відзив, зазначив про те, що станом на 2005 рік ОСОБА_2 перебував у шлюбних відносинах ОСОБА_6 , тому просив відхилити відзив.

01.06.2022 представник ОСОБА_3 надав заперечення на відповідь на відзив від 20.05.2022, зазначив про те, що відповідач не заперечує, що дійсно перебувала у відносинах з ОСОБА_7 , які припинила після знайомства з ОСОБА_2 , у відповідача були короткострокові поїздки до м. Москва до брата та у зв`язку з лікуванням хвороби. Відповідач не заперечує, що дійсно зверталась до Печерського РУГУ МВС України в м. Києві в 2011 році з метою повернення належних їй речей.

02.06.2022 представник ОСОБА_2 надав відзив на зустрічну позовну заяву, зазначив про те, що з зими 2005 року у сім`ї ОСОБА_2 виникали сварки і конфлікти, склались неприязні відносини, щоб квартира АДРЕСА_1 не стала предметом поділу, ОСОБА_2 переоформив квартиру на ім`я своєї матері. ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_3 під час перебування ОСОБА_3 з робочим візитом у м. Кривий Ріг у 2006 році, а не у 2003 році, оскільки протягом періоду з 24.07.2001 до липня 2005 року ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_7 представник ОСОБА_2 вказав про те, що Виписка по картковому рахунку, яку було додано до відзиву та зустрічного позову є сфальсифікованою, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги просив задовольнити, вимоги зустрічного позову просив залишити без задоволення.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом до суду не прибула, надала клопотання про відкладення у зв`язку з хворобою захисника, додавши висновок про свою хворобу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та задоволення вимог первісного позову, відмову у задоволенні вимог зустрічного позову з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_3 Філії «Центрально-міського відділення Промінвестбанку в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області» за період з 01.01.2004 по 30.11.2006:

13.01.2004, 03.02.2004, 04.03.2020, 07.04.2004, 12.05.2004, 03.06.2004, 07.07.2004,11.08.2004, 14.09.2004, 12.10.2004, 03.11.2004, 07.12.2004, 11.01.2005, 09.02.2005, 15.03.2005,12.04.2005, 16.05.2005 рахунок поповнено ОСОБА_9 за дорученням ОСОБА_3 на суму 46700 грн., для купівлі квартири;

22.06.2005, 26.07.2005, 04.08.2005,07.09.2005, 11.10.2005, 03.11.2005, 07.12.2005, 17.01.2006, 15.02.2006, 22.03.2006, 06.04.2006, 16.05.2006, 09.06.2006, 11.07.2006, 08.08.2006, 06.09.2006, 03.10.2006, 02.11.2006 рахунок поповнено ОСОБА_9 за дорученням ОСОБА_3 на суму 45700 грн., для купівлі квартири ( а.с. 74-77, т.1).

Згідно із свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА від 29.06.2005, засвідчено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 ( а.с. 78).

31.07.2007 відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, шлюб, зареєстрований 07.08.1999 відділом РАГС виконкому Дніпровської районної ради м. Дніпродзержинська (актовий запис №397), між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - розірвано ( а.с. 145-146.т.1).

Відповідно із Договору №16/326 найму житлового приміщення від 16.08.2017 ОСОБА_2 , з однієї сторони та ОСОБА_11 , з другої сторони уклали договір оренди квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 106).

03.08.2021 державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астаховою О.С. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ( а.с.107, т.1).

02.11.2021 державним реєстратором Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської обл. Астаховою О.С зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на праві приватної власності за ОСОБА_2 (а.с. 108, т.1).

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 до Реєстру внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 ( а.с. 80, т.1).

Згідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2022 зобов`язано уповноважену особу Дарницького УПГУНП в м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 24.01.2022 про вчинення кримінального правопорушення, які можуть містити ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України ( а.с. 110-111, т.1).

27.06.2022 Головним управлінням ДПС України у Дніпропетровській обл. на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06.06.2022 надано інформацію про доходи ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за період з 2000 по 2005 роки, за основними місцями роботи ( т. 1 а.с. 215-222).

01.03.2023 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи копії запиту клієнта ОСОБА_2 від 10.08.2022 до ПАТ «АК ПІБ» та копій відповідей на запит від 09.09.2022 та від 26.09.2022.

Згідно із відповіді на запит ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за вих. №1097/08 від 09.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про те, що в період з 01.01.2004 по 31.12.2006 в ПАТ «Промінвестбанк» на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) було відкрито рахунок № НОМЕР_4 .

Рахунок № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01.01.2004 по 31.12.2006 не відкривався.

Банківська картка НОМЕР_5 в період з 01.01.2004 по 31.12.2006 на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) не відкривалась.

Банківська картка НОМЕР_5 , що належала ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) була відкрита 01.04.2008 ( а.с. 24 на зв. т.2).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник позивача за первісними позовом - ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 41, ст. 47 Конституції України, ст. 383 Цивільного Кодексу України, ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР просив усунути перешкоди у користуванні квартирою, належної ОСОБА_2 на праві приватної власності та виселити ОСОБА_3 , яка проживає в квартирі без відома позивача, але з якою позивач познайомився та проживав у м. Кривому Розі.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 та позивача за зустрічними позовом, ОСОБА_5 , посилаючись на Виписку по картковому рахунку № НОМЕР_3 вкладника філії «Центрально-міського відділення Промінвестбанку в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області» вкладника ОСОБА_2 вказав про те, що починаючи з 13.01.2004 ОСОБА_3 фінансувала будівництво квартири АДРЕСА_1 , але інвестиційні документи та свідоцтво про право власності на спірну квартиру було оформлено на матір ОСОБА_2 - ОСОБА_4 . Взаємовідносини між сторонами погіршились і ОСОБА_3 переселилась до спірної квартири, а 14.10.2021 ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження, що підтверджується Витягом з ЄРДР №0003482 від 20.10.2021.

З доводів, наданих представниками сторін вбачається, що сторони познайомились у м. Кривий Ріг і спільно проживали, але в 2021 році позивач звернувся до відповідача з проханням звільнити квартиру АДРЕСА_1 , належну йому на праві приватної власності.

ОСОБА_3 вказала, що перераховувала кошти ОСОБА_2 та таким чином здійснила фінансування будівництва квартири.

Матеріали справи не містять доказів фінансування будівництва спірної квартири ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 надав відповідь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» згідно з якою зазначено про те, що рахунок № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01.01.2004 по 31.12.2006 не відкривався.

ОСОБА_3 не надала доказів походження коштів, не надала доказів представництва ОСОБА_9 на внесення коштів, не довела її підстав фінансування будівництва через ОСОБА_2 , але стверджує, що перераховувала кошти ОСОБА_2 та таким чином здійснила 100% фінансування будівництва квартири.

Згідно із ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно із п.2 ст.1 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банківською таємницею, зокрема є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

Відповідно до ст. 28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Згідно із ст. 109 Житлового Кодексу УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Згідно із ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно із ст. 318 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що обставини усної домовленості щодо укладення правочинів ОСОБА_3 під час хвороби не можуть бути безумовною підставою скасування правочинів, здійснених за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та припинення права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Підстави для визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 відсутні, оскільки не надано належних доказів походження коштів, місця роботи, розміру доходу ОСОБА_3 , правочину на підставі якого здійснювалось представництво ОСОБА_9 інтересів ОСОБА_3 щодо фінансуванні будівництва квартири.

Як стверджує позивач, він не може користуватись належним майном, оскільки Відповідач проживає в ньому без достатної правової підстави.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Конституція України у ст. 47 закріплює, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна).

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

За правилами ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Як передбачено ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого приміщення.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що позивач є власником спірного житла, а відповідач не має правових підстав для користування даним майном.

У поза судовому порядку відповідач не звільняє жиле приміщення. Відмова останнього від звільнення житла є підставою для захисту власником своїх прав у судовому порядку.

Оскільки відповідач не має законних чи договірних підстав для використання цього житлового приміщення, останній підлягає виселенню.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивача по первісному позову щодо виселення та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про визнання права власності на квартиру, переведення прав та обов`язків довірителя, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та витребування майна в повному обсязі.

Інші доводи сторін не впливають на висновки суду, відтак не портебують детального обгрунтування.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом сплачений ним при зверненні до суду судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення з передачею ключів від усіх дверей квартири.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Друга кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ АКБ "Аркада" про визнання права власності на квартиру, переведення прав та обов`язків довірителя, визнання недійсним свідоцтва, скасування рішення та витребування майна - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір. Сплачений при зверненні до суду в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2023

Суддя Комаревцева Л.В.