ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4561/20 Номер провадження 22-ц/814/392/23Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Чумак О.В.,

суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І.

за участю секретаря Галушко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2022 р. та на додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення; за зустрічним позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, ОСОБА_6 , про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсними електронні торги, проведені 24.09.2020 року за реєстраційним номером лота 440399, з продажу предмета іпотеки, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним правочин, укладений за результатами проведення електронних торгів, з продажу предмета іпотеки, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проведені 24.09.2020 року за реєстраційним номером лота 440399;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С., Державного підприємства «СЕТАМ» та ОСОБА_2 на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 1681,60 грн.

В обґрунтування позову вказував, що у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №61531581 з примусового виконання виконавчого листа №524/7048/15-ц виданого 19.02.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором споживчого кредиту №0 від 20.11.2006 року в розмірі 74244,76 доларів США та пені в розмірі 38580,99 грн. Вищевказане виконавче провадження було відкрито 12.03.2020 року.

Зазначав, що 24.09.2020 року відбулися торги за реєстраційним номером лота 440399 з продажу предмета іпотеки, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно протоколу проведення електронних торгів № 503455 переможцем вищевказаних торгів являється ОСОБА_2 (Учасник: 3). Ціна продажу приміщення становить 1205000,00 грн.

Вважав, що електронні торги за реєстраційним номером лота 440399 з продажу предмета іпотеки, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, відбулися з порушенням процедури, порядку проведення електронних торгів, а також з порушенням його прав, а отже самі торги та правочин, укладений за результатами їх проведення, мають бути визнані недійсними.

Вказував, що 27.08.2018 року він придбав приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з електронних торгів, організатором яких було Державне підприємство «СЕТАМ», в результаті виконання виконавчого провадження № 56774788, з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1617 від 11.07.2018 року виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. про звернення стягнення на предмет іпотеки, та набув право власності на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки ВП № 56774788 від 03.09.2018 року та свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна від 11.09.2018 року зареєстрованого в реєстрі за № 2377 в наслідок чого з даного об`єкта нерухомого майна було знято всі обтяження із дотриманням всіх вимог Порядку реалізації арештованого майна.

Зазначав, що на момент відкриття виконавчого провадження № 61531581, так і на момент проведення прилюдних торгів, єдиним власником приміщення нотаріальної контори являвся він, - ОСОБА_1 .

Враховуючи той факт, що боржник ( ОСОБА_4 ) у виконавчому провадженні №61531581, на момент вчинення правочину (проведення електронних торгів та складення акту про їх проведення) не являвся власником приміщення нотаріальної контори вбачається, що даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки ОСОБА_4 не міг відчужити право власності, яке за ним не зареєстровано, а ОСОБА_2 в свою чергу не міг набути таке право власності, вважає, що такий правочин є недійсним.

Вказує, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2018 року № 137293619 він є власником приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 .

Із наведеного вбачається, що проведення електронних торгів за реєстраційним номером лота 440399, з метою забезпечення зобов`язань боржника у виконавчому провадженні, відбулося за рахунок майна, власником якого являється позивач, ОСОБА_1 . При цьому будь-якого відношення до боржника чи до стягувача у виконавчому провадженні №61531581 він не має і ніколи не мав.

Зазначав, що у приватного виконавця Крайчинського С.С. були відсутні правові підстави для задоволення потреб ПАТ «УкрСиббанк», як стягувача у виконавчому провадженні № 61531581, за рахунок майна, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Повідомлення про електронні торги повинно було містити інформацію про договір іпотеки укладений між боржником та стягувачем у даному виконавчому провадженні. Натомість, у повідомленні про електронні торги були відсутні будь-які дані, які б свідчили про існування такого договору.

Вказує, що 22.07.2019 року між ним, (Іпотекодавець) та ОСОБА_5 (Іпотекодержатель) було укладено Договір іпотеки серії ННХ № 518962 посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М..

Згідно даного договору він передав ОСОБА_5 , в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором позики, в іпотеку об`єкт нерухомого майна - приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язання за даним договором визначено в розмірі 300 000,00 доларів США. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 32511148. Наведене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки № 174829708 від 23.07.2019 року.

Проте повідомлення про електронні торги за реєстраційним номером лота 440399, взагалі не містило інформації про договір іпотеки серії ННХ № 518962 укладений 22.07.2019 року між ним та ОСОБА_5 .

Із наведеного вбачається, що відсутність у повідомленні про електронні торги за реєстраційним номером лота 440399, відомостей про обтяження приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., іпотекою згідно договору серії ННХ № 518962 від 22.07.2020 року, відомостей про обтяження майна іпотекою згідно договору укладеного між боржником та стягувачем у даному виконавчому провадженні, а також запис про обтяження іпотекою майна згідно договору, якого на момент проведення прилюдних торгів фактично не існувало - є прямим порушенням вимог Порядку реалізації арештованого майна.

Вказував, що єдиним іпотекодержателем об`єкта нерухомого майна - приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_5 , тому виконавець зобов`язаний був повідомити останнього про звернення стягнення на це майно та отримати від нього письмову згоду на звернення стягнення на заставлене майно.

Враховуючи, що ні про накладення арешту на приміщення нотаріальної контори, ні про звернення стягнення на заставлене майно, ОСОБА_5 повідомлено не було, вбачається порушення вимог ст.ст. 50, 51 ЗУ «Про виконавче провадження», що в свою чергу також свідчить про порушення процедури реалізації майна.

Окрім того вказує, що оскільки він не є боржником та стягувачем у виконавчому провадженні № 61531581, та, враховуючи, що під час вчинення правочину (проведення електронних торгів та складення акту про їх проведення) відповідачами було порушено одну із основних вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, а також вимоги п.п. 2 п. 5 розділу III Порядку реалізації арештованого майна, тому вважає, що способом захисту його прав є визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення.

23.03.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , в якій він просив:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42941834 від 11.09.2018 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором та припинити запис № 27859539 про право власності на приміщення нотаріальної контори по АДРЕСА_1 , загальна площа 82,2 кв. м.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47906726 від 23.07.2019 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., та припинити запис № 32511148 про іпотеку на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р. №3820 від 21.11.2015 р.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26357388 від 21.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 12160935 про іпотеку на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р.№603 від 22.07.2019 р.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26357273 від 21.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 12160881 про обтяження на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р. № 3820 від 21.11.2015 р.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29462763 від 28.04.2016 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 14364932 інше речове право на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору оренди, серія та номер:р. №1284 від 28.04.2016 р.;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні зустрічної позовної заяви вказано, що 10.03.2021 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко H.A. за вчиненням нотаріальної дії по видачі на його ім`я свідоцтва про придбання нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, - приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, про що видано постанову за вих. № 99/02-31 від 10.03.2021 року, де вказано, що під час підготовки до вчинення вищезазначеної нотаріальної дії нотаріусом встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманими нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до реєстру, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна - приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 11.09.2018 року, номер запису про право власності: 27859539. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: р. № 2377, виданий 11.09.2018, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В. Відповідно до абзаців першого і другого частини п`ятої статті 12 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Зазначено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2019 року у справі № 524/7048/19, яке набрало законної сили 09.01.2020 року, встановлено, що оскільки іпотекодавцем ОСОБА_4 21.11.2015 року був укладений договір купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що було предметом іпотеки, без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «УкрСиббанк», то вказаний договір, як і подальші правочини, що були вчинені на його підставі є нікчемними і не потребують визнання даного факту у судовому порядку, оскільки їх недійсність прямо встановлена законом, а саме частиною третьою статті 12 Закону України «Про іпотеку».

Проте на момент звернення заявника ОСОБА_2 до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії речові права, які виникли на підставі нікчемних правочинів щодо відчуження приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема право власності ОСОБА_1 , у передбаченому Законом України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку не припинені.

Крім того, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек вбачається, що існує ряд записів, внесених приватними нотаріусами як державними реєстраторами згідно рішень, прийнятих на підставі нікчемних правочинів.

Вказував, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек вищезазначених записів завдає перешкод ОСОБА_2 у реалізації права власності на придбане ним нерухоме майно.

Згідно рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року у справі № 524/7048/15-ц, яке набрало законної сили (було залишено без змін постановами Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року та ВС від 04 вересня 2020 року), позов ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено і в рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74244,76 доларів США та пені в розмірі 38580,99 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 . Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

На виконання вказаного рішення суду, 19 лютого 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука видав виконавчий лист, на підставі якого 12 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. було відкрите виконавче провадження ВП №61531581 та одночасно іншою постановою цього ж дня, яка не була оскаржена заявником, було накладено арешт на вказаний об`єкт нерухомості.

Враховуючи зазначене, в рамках виконавчого провадження №61531581 необхідно було звернути стягнення на вищезазначене майно ОСОБА_4 , що перебувало в іпотеці АТ «УкрСиббанк».

03 червня 2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. було ухвалено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП №61531581, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що належить ОСОБА_4 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_8 .

На описане майно накладено арешт та встановлено обмежено права користування ним: без права користування, відчуження та демонтування до завершення виконавчого провадження. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночку О.В..

Виконавчі дії проведені у присутності понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Сам запис про право власності на спірне приміщення за ОСОБА_1 виник наступним чином:

20.11.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за умовами якого ОСОБА_4 , з метою забезпечення зобов`язань ОСОБА_9 , передано в іпотеку нерухоме майно приміщення нотаріальної контори, адреса: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек 20.11.2006 приватним нотаріусом Ганночкою О.В. за Реєстраційним номером 4084562 зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно та за реєстраційним номером 4084591 іпотека (підстава обтяження: Договір іпотеки, ВЕІ 18, 20.11.2006, ПН Ганночка О.В., Об`єкт обтяження: інше, приміщення нотаріальної контори, загальна площа 84.2 кв.м, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 16504003).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 по справі №817/872/16 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 ,, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу, про скасування рішення позов задоволено частково; Визнано незаконним та скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_2 , встановленої на підставі договору іпотеки від 20.11.2006, Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 ,, номер запису про іпотеку 11801282, відомості про реєстрацію до 01.01.2013: назва реєстру Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер 4084591. 20.11.2006 17:34:37

Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 21.11.2015 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. за р.№3820, передано в забезпечення виконання зобов`язань по договору позики б/н від 21.11.2015. Строк платежу за договором позики настав. Боржником за вищевказаним договором позики є ТОВ «АЛВІГА» місцезнаходження: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, буд. 5, ідентифікаційний .

Після чого, на підставі виконавчого напису за № 1617 від 11.07.2018 року приватним виконавцем Скрипником В.М. було звернено стягнення на спірне нерухоме майно, та на підставі акту про реалізацію предмета іпотеки ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право власності.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, визначені Законом України «Про іпотеку».

Рішенням ВС по справі № 524/7048/15-ц від 04 вересня 2020 року встановлено, що договір купівлі-продажу від 21 листопада 2015 року був укладений іпотекодавцем без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «УкрСиббанк», а тому є нікчемним відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку».

Окрім того вказано, що помилковими є аргументи ОСОБА_1 про правомірність набуття ним спірного нерухомого майна у власність за результатами проведення електронних торгів, оскільки проведення торгів здійснювалось на виконання виконавчого напису нотаріуса щодо нікчемного правочину (договору іпотеки, укладеного між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_6 .

Під час розгляду цієї справи встановлено судами та не спростовано матеріалами справи правомірність перебування спірного приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 .

Зокрема це підтверджується постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року, яка набрала законної сили 12 квітня 2017 року у справі № 817/872/16, за змістом якої визнано незаконним та скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_2 , встановленою на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСсиббанк» та ОСОБА_4 .

Отже, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Таким чином, встановивши наявність у ОСОБА_4 заборгованості перед позивачем за основним зобов`язанням, погашення якої забезпечене дійсною іпотекою, суди попередніх інстанцій правильно застосували положення статей 12, 23, 33 Закону України «Про іпотеку», і дійшли правильного висновку про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на користь банку».

Враховуючи факт набуття права власності позивачем за первісним позовом на спірне нерухоме майно на підставі нікчемного правочину, то будь-які записи про державну реєстрацію права власності є незаконними.

Вказано, що внаслідок наявності запису про право власності на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42941834 від 11.09.2018 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., ОСОБА_2 не має змоги зареєструвати право власності на належний йому об`єкт нерухомого майна мені квартиру, тому змушений звернутись до суду.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.06.2022 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрія Миколайовича, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності на нерухоме майно - задоволено частково.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42941834 від 11.09.2018 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором та припинити запис № 27859539 про право власності на приміщення нотаріальної контори по АДРЕСА_1 , загальна площа 82,2 кв. м.;

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47906726 від 23.07.2019 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., та припинити запис № 32511148 про іпотеку на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р. №603, виданий 22.07.2019.;

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26357388 від 21.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 12160935 про іпотеку на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р.№3820 від 21.11.2015 р.;

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26357273 від 21.11.2015 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 12160881 про обтяження на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору іпотеки, серія та номер:р. № 3820 від 21.11.2015 р.;

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29462763 від 28.04.2016 року, прийняте приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., як державним реєстратором, та припинити запис № 14364932 інше речове право на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв. м. по АДРЕСА_1 , який був внесений на підставі нікчемного правочину договору оренди, серія та номер:р. №1284 від 28.04.2016 р.;

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ), судовий збір в сумі 6448,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічною позовною заявою відмовлено.

Додатковим рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення у справі, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 67500 грн.

В задоволенні решти заяви відмовлено.

З вказаним рішенням та додатковим рішенням не погодився позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , подавши на них апеляційні скарги, в яких просить скасувати рішення та додаткове рішення суду у цій справі, прийняте за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів та ухвалити нове рішення про задоволення його первісного позову, а в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що враховуючи той факт, що боржник ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 61531581, на момент вчинення правочину (проведення електронних торгів та складання акту про їх проведення, не являвся власником приміщення нотаріальної контори, тому наданий правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки ОСОБА_4 не міг відчужити майно, право власності на яке за ним не зареєстровано, а ОСОБА_2 в свою чергу не міг набути на нього право власності. Тому вважає, що зазначений правочин є недійним.

Вказує, що такі дії порушують його право, як власника спірного майна вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Окрім того зазначає, що на час придбання нерухомого майна з прилюдних торгів він не знав про нікчемність будь яких правочинів, укладених між ТОВ «АЛВІГА», ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , оскільки покладався на відомості, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому вважає, що є добросовісним набувачем.

Таким чином вважає, що проведені електронні торги за реєстраційним номером лота 440399 суперечать вимогам ст. 330, 388 ЦК України, а також порушують його права, як власника цього майна.

Окрім того вказує, що відсутність у повідомленні про електронні торги за реєстраційним номером лота 440399, відомостей про обтяження приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82.2 кв.м, іпотекою згідно договору серії ННХ № 518962 від 22.07.2020 року, відомостей про обтяження майна іпотекою згідно договору укладеного між боржником та стягувачем у даному виконавчому провадженні, а також запису про обтяження іпотекою майна згідно договору, якого на момент проведення прилюдних торгів фактично не існувало, є прямим порушенням вимог Порядку реалізації арештованого майна та безумовною підставою для їх скасування.

Враховуючи, що ні про накладення арешту на приміщення нотаріальної контори, ні про звернення стягнення на заставлене майно, ОСОБА_5 повідомлено не було, вбачається порушення вимог ст.ст. 50, 51 ЗУ «Про виконавче провадження», що в свою чергу також свідчить про порушення процедури реалізації майна.

Оскільки він не є ні боржником, ні стягувачем у виконавчому провадженні № 61531581 та враховуючи те, що під час вчинення правочину (проведення електронних торгів та складення акту про їх проведення) відповідачами було порушено одну із основних вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, а також вимоги п.п. 2 п. 5 розділу III Порядку реалізації арештованого майна, вважає, що способом захисту його прав, є визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги на додаткове рішення зазначає, що ухвалюючи додаткове рішення районний суд не звернув уваги на те, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови в задоволенні вимог щодо відшкодування таких витрат.

Так, акт приймання-передачі наданих послуг № 88 від 09.06.2022 року містить погодинний розрахунок виконаних робіт адвокатських послуг без зазначення вартості 1 години роботи адвоката.

Вказує, що розмір витрат на правову допомогу, не підтверджений належними доказами.

Окрім того зазначає, що суд фактично розглянув заяву про долучення доказів до витрат на професійну правничу допомогу, а не заяву про прийняття додаткового рішення, таким чином у позивача були відсутні підстави для подачі клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

05.12.2022 та 26.04.2023 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_10 надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Від учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

У судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з`явилися представник позивача ОСОБА_11 ; представник відповідача ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , відповідач ОСОБА_12 , представник третьої особи ПАТ «Укрсиббанк» Тіторенко І.А.

Не з`явилися відповідач ДП «Сетам», треті особи приватний нотаріус Ганночка О.В., Доценко А.М., які про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином на електронні адреси відповідно до ч.6, ч. 8 п. 2 ст. 128 ЦПК України. Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України.

Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Медведєву Т.В., відповідача ОСОБА_12 , представника відповідача ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , третю особу ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_13 , перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. перебуває виконавче провадження №61531581, що відкрите постановою від 12.03.2020, за заявою АТ «УкрСиббанк», за виконавчим листом, виданим Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області 19.02.2020 року по справі № 524/7048/15-ц, де боржником є ОСОБА_4 , а стягувачем є ПАТ «УкрСиббанк», яким в рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74244,76 доларів США, та пені в розмірі 38580,99 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 . Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» (а.с. 111-129 том 1).

12.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. в межах цього виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 , а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 за реєстраційним №04.

09.07.2020 року за вих. №1153 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. подано заявку до ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна ЗВП № 62263387 (ВП№61531581) та відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 283/5, направлено документи щодо проведення реалізації майна, описаного та арештованого приватним виконавцем при примусовому виконанні:

Назва документу (ВП №61531581): виконавчий лист № 524/7048/15-ц виданий 19.02.2020

документ видав: Автозаводський районний суд м, Кременчука

Назва документу (ВП №61535091): виконавчий лист № 524/7048/15-ц виданий 19.02.2020

документ видав: Автозаводський районний суд м. Кременчука

Боржник: ОСОБА_4 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_5 РНОКПІІ: НОМЕР_3

Стягувач: Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" адреса: 61002, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12

Тип майна: нежитлове приміщення

Найменування майна: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відомості про предмет іпотеки (так чи ні), реквізити договору іпотеки: так.

Інформація про зацікавлених осіб (найменування, адреса, код): відсутні.

Відомості про майно, його склад характеристика, опис: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв. м.. що складається з приймального приміщення - 22,7 кв.м., кабінет - 17,8 кв.м., кабінет - 23,2 кв.м., кабінет - 11,8 кв.м., підсобне приміщення - 3,6 кв.м., санвузол - 2,1 кв.м., вбудована шафа - 1,0 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори АЕ№ 017921 від 07.11.2001 року, зареєстровано в реєстрі за № 11623, та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером № 04 за ОСОБА_1 .

Вартість майна, інформація про оцінювача: Загальна вартість 1 458 000,00 грн. (один мільйон чотириста п`ятдесят вісім тисяч гривень 00 копійок).

Місцезнаходження майна: АДРЕСА_1 .

Відомості про зберігача (найменування, адреса, телефон): ОСОБА_14 , тел.

Відомості про обтяження майна (арешти, заборони):

Постанова приватного виконавця округу м. Києва Крайчинського С.С. про арешт майна боржника ВП № 61531581 від 12.03.2020 року;

Договір іпотеки, серія та номер: р. №3820. виданий 21.11.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26357273 від 21.11.2015, видавник Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В., вид обтяження - заборона на нерухоме майно.

25.08.2020 року за вих. №1406 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. подано доповнення, згідно якого останній прохав вказати в полі «відомості про майно, його склад, характеристики, опис» по лоту №440399: дозвіл на реалізацію арештованого майна надано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.07.2019 року у справі 524/7048/15-ц за поданням приватного виконавця та залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09.01.2020 року.

Згідно протоколу №503455 проведення електронних торгів, організатором яких було ДП «СЕТАМ», 24.09.2020 року відбулися торги: реєстраційний номер лота 440399, іпотека: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стартова ціна продажу 1166400,00 грн, ціна продажу 1205000,00 грн.; сума сплаченого гарантійного внеску 58320,00 грн, переможець торгів ОСОБА_2 ; додаткова винагорода організатору 1930,00 грн. Продавець ОСОБА_15 ЄДРВП№62263387.

30 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. видано Акт про реалізацію предмету іпотеки на підставі протоколу №503455 від 24.09.2020 року, згідно якого переможець торгів - ОСОБА_2 . Стартова ціна предмета іпотеки складала: 1 166 400.00 грн. Ціна продажу склала: 1 205 000.00 грн., яка повністю внесена переможцем торгів, а саме: 58 320,00 грн. - сума сплаченого гарантійного внеску на рахунок організатора торгів. 1 930,00 грн. - сума сплаченої додаткової винагороди організатору торгів, яка зарахована в рахунок виконання зобов`язань по оплаті суми. 1 144 750,00 грн. - сума коштів внесена за придбання нерухомого майна, яку перераховано на рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С.

Продаж вищезазначеного майна здійснено по виконавчому провадженню № 61531581 при примусовому виконанні виконавчого листа №524/7048/15-ц від 19.02.2020 року, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука.

Предметом іпотеки є: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності Іпотекодавцю ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ) на підставі Договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори АЕ№ 017921 від 07.11.2001 року, зареєстровано в реєстрі за № 11623, та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №04 за ОСОБА_1 .

Дозвіл на реалізацію арештованого майна надано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.07.2019 року у справі № 524/7048/15-ц, залишеного без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09.01.2020 року.

Реалізація предмета іпотеки відбулася із дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Після отримання вказаного Акту про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу №503455 від 24.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна, яке було предметом іпотеки - приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв. м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10.03.2021 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Марченко Н.А. винесено постанову про відмову ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії по видачі на його ім`я свідоцтва про придбання нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, - приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки у поданому нотаріусу заявником Акті про реалізацію предмету іпотеки від 30.09.2020 року № 61531581, приватним виконавцем зазначено, що предмет іпотеки приміщення нотаріальної контори, яке ходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить іпотекодавцю ОСОБА_4 на підставі Договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори від 07.11.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11623, та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 .

Під час підготовки до вчинення вищезазначеної нотаріальної дії нотаріусом було встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманими нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до реєстру, право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна - приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 11.09.2018 року, номер запису про право власності: 27859539. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: р. № 2377, виданий 11.09.2018, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В.

Відповідно до абзаців першого і другого частини п`ятої статті 12 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2019 року у справі № 524/7048/19, яке набрало законної сили 09.01.2020 року, встановлено, що оскільки іпотекодавцем ОСОБА_4 21.11.2015 року був укладений договір купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що було предметом іпотеки, без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «Укрсиббанк», то вказаний договір, як і подальші правочини, що були вчинені на його підставі, є нікчемними і не потребують визнання даного факту у судовому порядку, оскільки їх недійсність прямо встановлена законом, а саме частиною третьою статті 12 Закону України «Про іпотеку».

Проте на момент звернення заявника ОСОБА_2 до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії речові права, які виникли на підставі нікчемних правочинів щодо відчуження приміщення нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема право власності ОСОБА_1 , у передбаченому Законом України від 01.07.2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку не припинені.

Відповідно до частини першої статті 31-2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, що має наслідком набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії, проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зазначене унеможливлює проведення нотаріусом у результаті вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, державної реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна, одночасно із вчиненням такої нотаріальної дії, що згідно з пунктом 9 частини першої статті 49 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії (том 2 а.с. 42-44).

Згідно протоколу №354411 проведення електронних торгів, організатором яких було ДП «СЕТАМ», 27.08.2018 року відбулися торги: реєстраційний номер лота 295118, іпотека: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стартова ціна продажу 1500 000,00 грн, ціна продажу 1500000,00 грн.; сума сплаченого гарантійного внеску 75 000,00 грн, переможець торгів ОСОБА_1 , додаткова винагорода організатору 00,00 грн. Продавець: ОСОБА_16 , ЄДРВП№ НОМЕР_4 .

03 вересня 2018 році приватним виконавцем Полтавської області Скрипником В.Л. видано Акт про реалізацію предмет іпотеки на підставі протоколу №354411 від 27.08.2018 року.

На підставі Акту приватного виконавця Полтавської області Скрипника В.Л. про реалізацію предмету іпотеки від 03.09.2018 року ВП № 56774788, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 11.09.2018 року було видано свідоцтво про право власності (зареєстровано за р.№2377) на приміщення нотаріальної контори загальною площею 82,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке придбане ОСОБА_1 , та яке раніше належало ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 27.01.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., за р. №31, реєстраційний номер об`єкта майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.

Право власності на приміщення нотаріальної контори підлягало державній реєстрації.

22.07.2019 року між ОСОБА_5 (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М., зареєстрований в реєстрі за р.№ 603.

За умовами цього договору ОСОБА_1 , як іпотекодавець, з метою забезпечення повного виконання зобов`язання позичальником за договором позики укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 22.07.2019 року, зі всіма додатковими угодами, змінами і доповненнями до нього, а саме повернення позики у розмірі 300 000 доларів США, 00 центів в строк до 22.07.2022 року, неустойки та інших можливих витрат іпотекодержателя, передав в іпотеку ОСОБА_5 , а останній прийняв від нього в іпотеку на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно:

-квартиру, загальною площею 140,3 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_7 , що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 11.09.2018 року за р.№ 2376, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04,

- приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва виданого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 11.09.2018 року за р.№ 2377, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04 (том 1 а.с. 23-24).

22.07.2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. зареєстровано іпотеку за вищевказаним договором від 22.07.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з витягу з Реєстру №174829708 від 23.07.2019 року (том 1 а.с. 25).

Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25.07.2019 року у справі №524/7048/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алвіга", ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74244,76 доларів США, та пені в розмірі 38580,99 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 . Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вказане рішення було залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2020 року та постановою Верховного Суду від 04 вересня 2020 року (том 1 а.с. 75-90).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.07.2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 11.11.2020 та постановою Верховного Суду від 09.08.2021, задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_6 , ТОВ «Алвіга» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 11.07.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрований в реєстрі за №1617, серії ННІ 346803 про звернення стягнення на квартиру, житловою площею 100 кв.м, загальною площею 140,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , та приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

За відомостями інформаційної довідки №213409972 від 22.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежитлове приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний № 04) зареєстровано за ОСОБА_1 11.09.2018 року, номер запису про право власності: 27859539. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: р. № 2377, виданий 11.09.2018, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В.

Також вбачається наявність актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки за номером запису 32511148, вчиненої 22.07.2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. на підставі договору іпотеки від 22.07.2019 за .№ 603, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М..

Також маються записи про іпотеку за № 12160935, вчиненої 21.11.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., на підставі договору іпотеки від 21.11.2015 за. № 3820, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В.. Іпотекодержатель ОСОБА_6 , Іпотекодавець ТОВ «Алвіга».

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що 20 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_9 укладений договір про надання споживчого кредиту в іноземній валюті у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 113 670,00 доларів США, строком до 19 листопада 2017 року. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно із умовами кредитного договору відбувається з 01 до 10 числа кожного місяця. У подальшому до договору вносилися зміни щодо строків щомісячного погашення, схеми погашення кредиту та кінцевого терміну повернення кредиту.

10 листопада 2008 року між банком та ОСОБА_9 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки погашення кредиту з 01 до 25 числа кожного місяця. 04 лютого 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 1 203,55 доларів США. День сплати ануїтетного платежу - 04 числа кожного місяця. Змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 20 листопада 2021 року.

На забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_9 за кредитним договором, 20 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, посвідченого 07 листопада 2001 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В. і зареєстрованого в БТІ в книзі ОН-1 за № 153, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16504003.

21 листопада 2015 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В., продав ТОВ «Алвіга» приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було предметом іпотеки за договором від 20 листопада 2006 року.

Цього ж дня 21 листопада 2015 року, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. зареєстрований договір іпотеки, укладений між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_6 , предметом якого є нежитлове приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

26 січня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_17 , посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., право власності на спірну нерухомість зареєстровано за ОСОБА_17

27 січня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_17 та ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А. М., право власності на спірну нерухомість зареєстровано за ОСОБА_5

11 вересня 2018 року право власності на спірне приміщення нотаріальної контори зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В.

Приміщення нотаріальної контори придбано ОСОБА_1 з публічних торгів, проведених у виконавчому провадженні, відкритому приватним виконавцем Скрипником В. Л., на виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 11 липня 2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В. на користь ОСОБА_18 .

У своєму рішенні Верховний Суд зазначив, що, вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Отже, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Таким чином, встановивши наявність у ОСОБА_4 заборгованості перед позивачем за основним зобов`язанням, погашення якої забезпечене дійсною іпотекою, суди попередніх інстанцій правильно застосували положення статей 12, 23, 33 Закону України «Про іпотеку», і дійшли правильного висновку про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на користь банку.

Отже, підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки суд першої інстанції, з яким погодилися суд апеляційної та касаційної інстанції, вважав порушення боржниками умов кредитного договору, порушення іпотекодавцем вимог Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору, крім того, суди визнали право банку на задоволення своїх вимог як іпотекодержателя у відповідності до статей 12, 23, 33 Закону України «Про іпотеку».

Крім того Верховний Суд зазначив, що колегія суддів вважає також помилковими аргументи ОСОБА_1 про правомірність набуття ним спірного нерухомого майна у власність за результатами проведення електронних торгів, оскільки проведення торгів здійснювалось на виконання виконавчого напису нотаріуса щодо нікчемного правочину (договору іпотеки, укладеного між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_6 ).

Під час розгляду цієї справи встановлено судами та не спростовано матеріалами справи правомірність перебування спірного приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , в іпотеці ПАТ «Укрсиббанк» на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 .. Зокрема це підтверджується постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року, яка набрала законної сили 12 квітня 2017 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, визнано незаконним та скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , встановленої на підставі договору іпотеки від 20.11.2006 року, Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , номер запису про іпотеку 11801282, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: назва реєстру Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер 4084591. 20.11.2006 17:34:37, реєстратор Кременчуцький міський нотаріальний округ. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Банком, як іпотекодержателем, не подавалась нотаріусу заява про внесення до Реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення іпотеки, а також інші визначені Законом та Порядком документи, необхідні та достатні для прийняття державним реєстратором рішення про припинення іпотеки.

Крім того, судами встановлено, що мав місце факт несанкціонованого втручання сторонніх осіб до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а приватним нотаріусом Кучиком С.Л. не вчинялись нотаріальні дії щодо припинення іпотеки (номер запису про іпотеку 11801282) приміщення вказаної нотаріальної контори.

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що запис про реєстрацію припинення іпотеки на нежитлове приміщення нотаріальної контори, є незаконним та підлягає скасуванню.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 16 червня 2021 року по справі № 817/872/16 скасував постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кучика Сергія Леонідовича про скасування рішення та запису закрив, оскільки юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється, спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

За відомостями інформаційної довідки №213409972 від 22.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежитлове приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний № 04) зареєстровано за ОСОБА_1 11.09.2018 року, номер запису про право власності: 27859539. Підстава виникнення права власності: свідоцтво, серія та номер: р. № 2377, виданий 11.09.2018, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В. підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42941834 від 11.09.2018 року приватний нотаріус Ганночка О.В.

Також вбачається наявність актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки за номером запису 32511148, вчиненої 22.07.2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. на підставі договору іпотеки від 22.07.2019 за .№ 603, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47906726 від 23.07.2019 року приватний нотаріус Доценко А.М.

Також мається запис про іпотеку за № 12160935, вчиненої 21.11.2015 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., на підставі договору іпотеки від 21.11.2015 за. № 3820, видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В.. Іпотекодержатель ОСОБА_6 , Іпотекодавець ТОВ «Алвіга», підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 263557388 від 21.11.2015 року приватний нотаріус Ганночка О.В.

Мається актуальна інформація про інше речове право:

запис № 14364932 вчинений 28.04.2016 року на підставі договору оренди, серія та номер: р. №1284 від 28.04.2016 р. видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29462763 від 2804.2016 року приватний нотаріус Ганночка О.В.

Мається актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме:

запис № 12160881 вчинений 21.11.2015 року на підставі договору іпотеки, серія та номер:р. № 3820 від 21.11.2015 р., видавник: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В., підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 26357273 від 21.11.2015 року приватний нотаріус Ганночка О.В., вид обтяження заборона на нерухоме майно;

запис № 36755176 вчинений 04.06.2020 року на підставі постанови про опис та арешт майна боржника, серія та номер: 61531581, від 03.06.2020 р., видавник: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Крайчинський С.С., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52520166 від 04.06.2020, приватний виконавець Крайчинський С.С., вид обтяження арешт нерухомого майна;

запис № 36719081 вчинений 02.06.2020 року на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 61531581, від 12.03.2020 р., видавник: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Крайчинський С.С., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52481405 від 02.06.2020, приватний виконавець Крайчинський С.С., вид обтяження арешт нерухомого майна.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним правочину, укладеного за результатами їх проведення, а також задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_19 під час розгляду справи не довів належними і допустимими доказами, що електронні торги за реєстраційним номером лота 440399 з продажу предмета іпотеки, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, відбулися з порушенням процедури, порядку проведення електронних торгів, а також з порушенням його прав.

При цьому місцевий суд врахував, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2019 року у справі № 524/7048/19, яке набрало законної сили 09.01.2020 року, встановлено, що оскільки іпотекодавцем ОСОБА_4 21.11.2015 року був укладений договір купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що було предметом іпотеки, без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «Укрсиббанк», то вказаний договір, як і подальші правочини, що були вчинені на його підставі, є нікчемними і не потребують визнання даного факту у судовому порядку, оскільки їх недійсність прямо встановлена законом, а саме частиною третьою статті 12 Закону України «Про іпотеку».

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок).

Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження №14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Суд першої інстанції правильно встановив, і з цим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що сукупність цих обставин позивачем під час розгляду справи не доведено. Зокрема, не надано належних і допустимих доказів, що зазначені ним у позовній заяві порушення вплинули на результат електронних торгів.

Відповідно до частини третьої, п`ятої статті 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а в разі проведення електронних торгів - також на вебсайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів, та іншу необхідну інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Обов`язок організатора прилюдних торгів друкувати в місцевих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення таких торгів з реалізації предмета іпотеки та письмове сповіщення, в тому числі, іпотекодавця, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна закріплено також у пункті 2 розділу VII Порядку.

У постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс 15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Таку саму правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16 (провадження № 61-21671св18).

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що судовими рішеннями по справі № 524/7048/15-ц встановлено відсутність правомірності набуття ОСОБА_1 спірного нерухомого майна (нотаріальної контори) у власність за результатами проведення електронних торгів, оскільки проведення торгів здійснювалось на виконання виконавчого напису нотаріуса щодо нікчемного правочину (договору іпотеки, укладеного між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_6 ).

Також встановлено правомірність перебування спірного приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , в іпотеці ПАТ «Укрсиббанк» на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 ..

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що рішення по справі № 817/872/16, на які посилався суд в рішенні, скасовано, не є вагомими, оскільки підставою скасування постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року та ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року стало порушення юрисдикційної підсудності.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.07.2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 11.11.2020 та постановою Верховного Суду від 09.08.2021, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 11.07.2018 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрований в реєстрі за №1617, серії ННІ 346803 про звернення стягнення на квартиру, житловою площею 100 кв.м, загальною площею 140,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , та приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної та касаційної інстанції виходив з того, що оспорюваний виконавчий напис вчинений на підставі нікчемного правочину, а тому суди дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог АТ «Укрсиббанк».

Так, суди попередніх інстанцій правомірно виходили із того, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі договору іпотеки від 21 листопада 2015 року № 3820, укладеного між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_6 , який є нікчемним.

Судами встановлено, що спірне нерухоме майно (квартира та приміщення нотаріальної контори) первісно передано ОСОБА_4 в іпотеку АКІБ «Укрссибанк» за договорами іпотеки від 20 листопада 2006 року та від 19 березня 2007 року, а тому відчуження предметів іпотеки ТОВ «Алвіга», яке в подальшому передало це ж майно в іпотеку ОСОБА_6 , без погодження з первісним іпотекодержателем є неправомірним, враховуючи частину третю статті 12 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з частиною третьою статті 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (частина третя статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

Якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є недійсним (нікчемним). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина третя статті 215 ЦК України).

Правочин про відчуження предмета іпотеки та/або передачу предмета іпотеки в наступну іпотеку без згоди первісного іпотекодержателя, є нікчемним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року в справі № 501/1703/16-ц.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

Тож приватний виконавець, вчиняючи виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа, що виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області 19.02.2020 року по справі № 524/7048/15-ц, де боржником є ОСОБА_4 , а стягувачем є ПАТ «УкрСиббанк», не порушив права ОСОБА_1 на власність, з огляду на встановлення судами нікчемності договорів щодо набуття ним права власності на приміщення нотаріальної контори.

Вищевказаним спростовуються доводи позивача та підстави його позовних вимог про те, що під час проведення електронних торгів та складення акта про їх проведення було порушено вимоги ст. 203 ЦК України (правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків), оскільки боржник у виконавчому провадженні № 61531581 не являвся власником приміщення нотаріальної контори, що в свою чергу є підставою недійсності правочину, в розумінні ст. 215 ЦК України; про те, що проведені електронні торги за реєстраційним номером лота 440399 суперечать вимогам ст.ст. 330, 388 ЦК України, оскільки порушують його законні права, щодо володіння, користування та розпорядження майном, як власника такого майна; про те, що відсутність в Державному реєстрі прав на нерухоме майно будь-яких відомостей, які б свідчили про зареєстровану іпотеку - приміщення нотаріальної контори, іпотекодержателем якої виступав би ПАТ «УкрСиббанк» свідчить про неправомірне задоволення незаконної вимоги ПАТ «УкрСиббанк», щодо звернення стягнення на приміщення нотаріальної контори і, як наслідок, порушення його прав, як власника даного майна; а також те, що проведення електронних торгів та складення акту про їх проведення відповідачами було порушено основну вимогу встановлену ст. 203 ЦК України - укладення договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори його учасниками, повністю суперечить внутрішній волі ОСОБА_1 , як власника даного приміщення.

Оскільки моментом укладення договору купівлі-продажу (ст. 638, 640 ЦК України) на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни а оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядок не передбачає, тому всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця, повинні міститися в інформаційному повідомленні про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Зокрема, у такому повідомленні повинна міститися вичерпна інформація про майно, яке продається.

Підпункт 2 п. 5 розділу III Порядку передбачає, що Інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) повинно містити таку інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб; розмір гарантійного внеску (розмір винагороди за організацію та проведення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) - у разі реалізації майна відповідно до розділу VI та пункту 1 розділу VII цього Порядку); стартову ціну продажу; крок електронного аукціону; порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса (за наявності)). Інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) містить інформацію тільки про один лот.

Згідно поданої 09.07.2020 року за вих. №1153 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. заявки до ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна ЗВП № 62263387 (ВП№61531581) вказані такі відомості про обтяження майна (арешти, заборони):

постанова приватного виконавця округу м. Києва Крайчинського С.С. про арешт майна боржника ВП № 61531581 від 12.03.2020 року;

- договір іпотеки, серія та номер: р. №3820. виданий 21.11.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26357273 від 21.11.2015, видавник Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В., вид обтяження - заборона на нерухоме майно.

В подальшому 25.08.2020 року за вих. №1406 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Крайчинським С.С. подано доповнення, згідно якого останній прохав вказати в полі «відомості про майно, його склад, характеристики, опис» по лоту №440399: дозвіл на реалізацію арештованого майна надано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.07.2019 року у справі 524/7048/15-ц за поданням приватного виконавця та залишено без змін Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.01.2020 року.

Як зазначено вище, заявка приватним виконавцем подана 09.07.2020 року, тоді як ОСОБА_1 посилається на відсутність у повідомленні про електронні торги за реєстраційним номером лота 440399, відомостей про обтяження приміщення нотаріальної контори, згідно договору серії ННХ № 518962 від 22.07.2020 року.

При цьому станом на 09.07.2020 року вже були судові рішення, що зазначені вище, які встановлювали нікчемність правочинів вчинених відносно спірного майна (нотаріальної контори), в тому числі і договору серії ННХ № 518962 від 22.07.2020 року, на підставі якого здійснено обтяження приміщення нотаріальної контори.

Про вказані рішення було відомо ОСОБА_1 , який мав утриматися від вчинення дій щодо розпорядження майном, яке він набув на підставі нікчемних правочинів.

Приватний виконавець, з огляду на наявність даного запису в реєстрі, повинен був про нього зазначити.

Разом з тим допущене виконавцем порушення не вплинуло на результат електронних торгів, а тому не може слугувати підставою для визнання їх недійсними.

Крім того суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що ОСОБА_5 не заявляв суду про порушення даною обставиною його прав.

Отже вказані прилюдні торги не можуть бути визнані недійсними з підстав відсутності у повідомленні про електронні торги за реєстраційним номером лота 440399, відомостей про обтяження приміщення нотаріальної контори, загальною площею 82,2 кв.м., іпотекою, згідно договору серії ННХ № 518962 від 22.07.2020 року і не повідомлення єдиного заставодержателя приміщення нотаріальної контори - ОСОБА_20 про їх проведення та про звернення стягнення на заставлене майно.

Оскільки первісним позивачем не доведено суду, що порушення, яке встановлено, вплинуло на результати електронних торгів та що мало місце порушення прав і законних інтересів первісного позивача, який оспорює результати електронних торгів, місцевий суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 .

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, складення акту тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

При вирішенні зустрічного позову ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов висновку, і з цим погоджується колегія суддів апеляційного суду, про доведеність вимог щодо скасування відомостей, які маються в Реєстрі щодо права власності зареєстрованого за ОСОБА_1 , стосовно іпотек та договору оренди, а також обтяжень, окрім тих, які внесені приватним виконавцем з метою виконання судового рішення у справі №524/7078/15-ц.

При цьому місцевий суд обґрунтовано вказав про те, що навіть якщо суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Зазначене узгоджується з висновками у постанові КГС ВС від 11.02.2020 р. при розгляді справи №915/572/17.

Відповідно до частини першої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Передання майна полягає у переході його з володіння однієї особи (яка втрачає володіння) до іншої (яка його набуває).

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Близькі за змістом висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18, пункти 95, 96), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29).

Відповідно до частини третьої статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки, як зазначено вище, оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна, проданого на прилюдних торгах, як окремого документа законодавством не передбачено, то виникнення права власності не пов`язується з його нотаріальним посвідченням.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Отже одночасно з набуттям особою у володіння нерухомого майна шляхом державної реєстрації за нею права власності така особа за наявності правових підстав набуває право власності на таке майно.

Тому підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом електронних торгів) та дії сторін, спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акта про проведені електронні торги, видача або надсилання його покупцю, звернення покупця до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем).

Оскільки судом задоволено позовні вимоги щодо скасування записів у реєстрі, які створювали перешкоди для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, що є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, ОСОБА_3 , як правонаступник, самостійно зможе вчинити передбачені законодавством дії, а саме отримати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та на його підставі зареєструвати право власності.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

При цьому суд зазначає, що в даному випадку позивач за зустрічним позовом придбав нерухоме майно на прилюдних торгах, про що свідчить договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом електронних торгів) та діями сторін, спрямованими на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акта про проведені електронні торги та надсилання його покупцю) однак в силу наявних записів у реєстрі, які цьому перешкоджали, не зміг отримати свідоцтво у нотаріуса та в подальшому звернутися до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за ним як за покупцем.

Отже місцевий суд дійшов правильного висновку про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав, без визнання цим рішенням речових прав на майно, так як встановлено наявність підстави набуття позивачем за зустрічним позовом у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, процедуру оформлення якої необхідно провести згідно до вимог встановлених Законами України.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 стосовно незгоди з рішенням суду від 09.06.2022, які переважно дублюють обґрунтування його первісного позову та заперечення проти зустрічних вимог ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , зводяться до незгоди з ухваленим рішенням та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову.

Посилання позивача за первісним позовом в апеляційній скарзі на недоведеність витрат на правничу допомогу, не заслуговують на увагу, враховуючи таке.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (п.268).

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що інтереси позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 (правонаступником якого є ОСОБА_3 ), представляла адвокат Олійник Л.М., на підтвердження чого подано копію ордеру від 11.03.2021 року та договору про надання правової допомоги №11 від 11.03.2021 (том 2 а.с. 85-87).

Згідно п.4.1. указаного Договору сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується в додатковій угоді до даного договору та сплачується в день винесення рішення судом першої інстанції.

У відзиві, поданому ОСОБА_7 до місцевого суду 24.03.2021 року, зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат, які очікують понести у зв`язку з розглядом справи складає 63000,00 грн, з яких 3,000,00 грн. аналіз судової практики; 20000,00 грн. виготовлення відзиву на позовну заяву; 8000,00 грн за одне засідання (очікується 5 судових засідань) (том 2 а.с. 97-105).

У зустрічній позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом даної справи, становить орієнтовно 78448,00 грн, з яких 4 000,00 грн. - юридичний аналіз поданих документів для формування правової позиції; 4 000,00 грн. - збір доказів; 4 000,00, грн. - аналіз судової практики; 20 000,00 грн. - складання та оформлення позовної заяви; 8000,00 грн. участь у судовому засідання (очікується 5 судових засідань) 6448,00 грн. - судовий збір (том 2 а.с. 25-37).

08.06.2022 року від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, а саме у разі відмови у первісному позові у сумі 63 000,00 грн, у разі задоволення зустрічного позову у сумі 78448,00 грн. Вказано, що протягом п`яти днів з дня винесення рішення буде надано квитанція до прибуткового касового ордеру та акт здавання приймання виконаних робіт, та детальний опис послуг з правової допомоги. Долучено додаткову угоду до Договору правничої допомоги №19 від 20.01.2022 року, де згідно п.1, п.2 вказано, що розмір гонорару адвоката становить: 63000,00 грн - первісний позов; 78448,00 грн - зустрічний позов. Дані грошові кошти сплачуються протягом п`яти днів з дати винесення рішення судом першої інстанції (том 4 а.с. 33-45).

В судовому засіданні 08.06.2022 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 вказала, що у передбачений строк надасть до суду докази, які б підтверджували розмір витрат на професійну правничу допомогу їх доведеність та фактичну наявність, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України (том 4 а.с. 36-40).

Заява про ухвалення додаткового рішення та докази понесення витрат надійшли до суду 13.06.2022 року, тобто у встановлений п`ятиденний строк, що відповідає ч.8 ст. 141 ЦПК України (том 4 а.с. 67-70)..

До заяви долучено наступні докази: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 19 від 19.01.2022 року укладеного між адвокатом Олійник Л.М. та ОСОБА_3 (правонаступником ОСОБА_2 ); копія додаткової угоди від 20.01.2022 року, копія акту приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 року, копія платіжного доручення №13911 від 10.06.2022 року.

Згідно п.4.1. указаного Договору сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується в окремо і сплачений окремо в день укладення договору.

Згідно п.4.2 указаного Договору сторони погодили, що судовий збір за подання позову оплачується клієнтом окремо.

Згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №19 від 20.01.2022 року (п.1) розмір гонорару (винагороди) адвоката складає: первісний позов 63000,00 грн.; зустрічний позов 78448,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 року загальна вартість наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №19 від 19.01.2022 року становить 141 448,00 грн.

Згідно платіжного доручення №13911 від 10.06.2022 року, ОСОБА_3 перерахувала адвокату Олійник Л.М. 141 448,00 грн. (том 4 а.с. 71-76).

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що надані представником позивача докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу є належними та допустимими. Обставин, які б свідчили про їх недостовірність, судами не встановлено.

Враховуючи те, що рішенням суду від 09.06.2022 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 судові витрати на сплату судового збору у сумі 6448,00грн за подання зустрічного позову, які згідно п. 4.2 договору про надання правової допомоги №11 від 11.03.2021 року, укладеного між адвокатом Олійник Л.М. та клієнтом ОСОБА_3 , оплачується клієнтом окремо та були закладені в попередній розрахунок, суд обґрунтовано послався на те, що вказані кошти не підлягають до стягнення з відповідача, як витрати на професійну правничу допомогу, так як були сплачені окремо клієнтом та віднесені до витрат на сплату судового збору.

Доводи представника первісного позивача Медведєвої Т.В. щодо відсутності оплати у день укладення договору вірно не взяті до уваги місцевого суду, так як п.4.1. договору про надання правової допомоги №11 від 11.03.2021 року сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується в додатковій угоді до даного договору та сплачується в день винесення рішення судом першої інстанції; згідно п.4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги № 19 від 19.01.2022 року; розмір гонорару (винагороди) адвоката погоджується окремо і сплачений окремо в день укладення договору; п.1, п.2 додаткової угоди до договору правничої допомоги №19 від 20.01.2022 року, визначено, що розмір гонорару адвоката становить: 63000,00 грн - первісний позов; 78448,00 грн - зустрічний позов. Дані грошові кошти сплачуються протягом п`яти днів з дати винесення рішення судом першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стороною позивача за зустрічним позовом доведено належними доказами розмір правничої допомоги, наданої адвокатом Олійник Л.М. Анісовій О.А., який становить 135 000,00 грн. (141448,00 6 448,00 = 135000,00 грн ), оскільки адвокат Олійник Л.М. була в судових засіданнях 11.03.2021, 06.04.2021, 12.05.2021, 08.06.2021, 01.07.2021, 16.07.2021, 29.09.2021, 13.04.2022, 20.05.2022, 08.06.2022 року (10 засідань по 8000,00 грн кожне = 80000,00) інші послуги: 3 000,00 грн. аналіз судової практики за первісним позовом; 20000,00 грн. виготовлення відзиву на позовну заяву; 4 000,00 грн. - юридичний аналіз поданих документів для формування правової позиції; 4 000,00 грн. - збір доказів; 4 000,00, грн. - аналіз судової практики у зустрічній позовній заяві; 20 000,00 грн. - складання та оформлення зустрічної позовної заяви.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 від 24 жовтня 2019 року та у справі №922/2685/19 від 08 квітня 2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/1Верховний Суд зазначив, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Уразі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат,задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі N 922/1163/18.

Як встановив місцевий суд, а акті приймання-передачі наданих послуг від 09.06.2022 року відсутнє значення вартості години роботи адвоката Олійник Л.М., що унеможливлює здійснити погодинний розрахунок вартості витраченого часу адвокатом.

Посилання представника первісного позивача щодо необхідності виходити з того, що вартість однієї години робочого часу адвоката міститься в п. 6.2 Договору про надання правової допомоги № 19 від 19.01.2022 року, а саме: 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки даний пункт регулює інший порядок розрахунку в разі розірвання договору.

Враховуючи складність цієї справи, витрачений адвокатом час та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума 67 500,00 грн, що є половиною суми витрат на правничу допомогу, яку прохали стягнути за вирахуванням судового збору.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на додаткове рішення суду від 18.10.2022, які зводяться до незгоди з ухваленим рішенням, вірних висновків суду не спростовують, тому залишаються без задоволення.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», параграфи 2930). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

У пункті 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна із сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Європейський суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Суду у справі «Олюджіч проти Хорватії»).

Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Суду у справах «Мала проти України», «Богатова проти України»).

Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України»).

У частині першій статті 6 Конвенції не міститься вимоги про те, що апеляційний суд має надавати більш детальне обґрунтування, коли він з правових підстав відхиляє як безпідставну скаргу, без подальшого пояснення (ухвала Суду про прийнятність у справі «Вurg аnd Оthers v. France»).

Відмовляючи у задоволенні скарги, апеляційний суд може, в принципі, лише погодитися з обґрунтуванням суду нижчої інстанції (рішення Суду у справі «Gагсіа Ruіz v. Sраіn»).

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних рішень суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 залишається колегією суддів без задоволення, а оскаржувані ним рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 червня 2022 року та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17.11.2023.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна