Справа № 314/4365/23
Провадження № 2/314/1087/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/4365/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зіменко О.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя, а саме 20.04.2016 ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою О.О., зареєстрований в реєстрі за № 551, відповідно до якого належну йому на праві приватної власності 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, площею 2,3844 га, кадастровий номер :04:003:0056, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів позивачці. Про наявність заповіту вона не знала.

04.09.2023 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. за заявою спадкоємця (сина померлого) відповідача ОСОБА_2 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 .

12.09.2023 позивач отримала повідомлення від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С., з якого вона дізналась про смерть ОСОБА_3 , а також про наявність складеного на її ім`я заповіту.

Вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.09.2023 за № 497/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, про що їй стало відомо із листа приватного нотаріуса, отриманого у вересні 2023 року. Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 19.09.2023 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У підготовче судове засідання представник позивача не з`явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла письмова заява про визнання позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, у якій він також просив розглянути справу за його відсутності.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.04.2018 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: Люцернянська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, площею 2,3844 га, кадастровий номер :04:003:0056, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого Вільнянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 01.03.2016, зареєстрованим в реєстрі за № 137.

Відповідно до заповіту, посвідченого 20.04.2016 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 551, спадкодавець ОСОБА_3 заповів позивачці ОСОБА_1 вищевказану належну йому на праві приватної власності 1/2 частку земельної ділянки.

Із матеріалів спадкової справи № 101/2023, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , встановлено, що 04.09.2023 до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 звернувся син померлого відповідач ОСОБА_4 , який з 29.01.1999 проживав разом зі спадкоємцем за однією адресою, тобто в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що листом від 06.09.2023 за № 459/02-14 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. повідомила позивачку про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про факт складання спадкодавцем заповіту на її ім`я.

В свою чергу, позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. із заявою про прийняттяспадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 тільки 11.09.2023, тобто з пропуском встановленого законодавством 6-місячного строку.

Постановою від 14.09.2023 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17 та в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 592/9058/17-ц.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) , а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Як зазначає позивачка, вона не є членом сім`ї або близьким родичем померлого, не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її ім`я, про факт відкриття спадщини за заповітом вона дізналась тільки у вересні 2023 року з повідомлення приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Чепець О.С.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/7058/19, свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі № 761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Відповідно до положень ст. 63 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17.

Отже, у позивачки ОСОБА_1 існували та були наявні об`єктивні труднощі для своєчасного прийняття спадщини за заповітом, про наявність якого вона не знала, після смерті ОСОБА_3 , оскільки вона не є родичкою спадкодавця, не проживала з останнім, про існування заповіту дізналась лише у вересні 2023 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, за результатами заведення спадкової справи іншим спадкоємцем відповідачем ОСОБА_2 .

Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 671/308/20 від 29.06.2021.

Таким чинок, оскільки позивачка не є спадкоємцем першої черги за законом, не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про наявність заповіту дізналася тільки у даний час, а тому не мала підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у шестимісячний строк, тобто вона не могла реалізувати свої спадкові права після смерті спадкодавця, який склав заповіт на її ім`я, з об`єктивних причин, а саме, через необізнаність про наявність заповіту, складеного на її користь, що, на думку суду, свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для можливості вчасного подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною, відповідно до ст. 1272 ЦК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Визначаючи позивачу період часу для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає строк тривалістю два місяці достатнім для подання зазначеної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 82, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 14.11.1995 вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

08.11.2023