Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кравченко О.Ю.

за участю: секретаря судового засідання Хорольської І.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Профспілка трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 серпня 2022 року об 07-30 годин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ 2105 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який належить позивачу.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2022 року у справі №201/6902/22 визнано винним водія транспортного засобу ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху.

Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність в страховій компанії «Саламандра» () за полісом №АР/3320393 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.07.2022 року, франшиза становить 1500 грн., ліміт за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., строк дії з 12.07.2022 року по 11.07.2023 року.

15 серпня 2022 року позивач повідомив про вказану дорожню транспортну пригоду, яка має ознаки страхового випадку та надав заяву у відповідності до вимог ст.25 Закону України «Про страхування».

07 листопада 2022 року Страховою компанією «Саламандра» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 32 232,93 грн.

Проте позивачу був відшкодований не весь розмір фактично понесених збитків, а лише 32 232,93 грн. від витрат, понесених на відновлювальний ремонт автомобіля у розмірі 104607 грн.

Відповідно до висновку №9307 експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 04 листопада 2022 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 104347,90 грн.

Однак, за відновлювальний ремонт автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 , який було здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «АЛМАЗ МОТОР ЛТД», позивачем було сплачено 104607 грн.

Різниця між сплаченою сумою страхового відшкодування та фактичною вартістю шкоди складає 72 374,07 грн.

Оскільки виплаченого позивачеві страхового відшкодування цивільної відповідальності виявилось недостатньо для покриття витрат, понесених позивачем на відновлення транспортного засобу, тому у відповідача виник обов`язок відшкодування завданої шкоди, а власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Розрахунок суми позову: 104607 грн. (вартість відновлювального ремонту) 32232,93 грн. (виплачена сума страховиком) +1500 (франшиза) + 4000 грн. (витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження).

Позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду у сумі 73874,07 грн., витрати пов`язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 4000 грн., а всього 77874,07 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що пошкодження автомобіля були незначними, тому сума витрат на відновлювальний ремонт є завищеною. Вважає, що позивач повинен був відремонтувати пошкоджені двері, а не встановлювати нові.

Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст.ст.12 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

За змістом ст.ст.77,78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст.12, ч.1 ст.81, 84 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, так і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 15.08.2022 року о 07-30 годин в м.Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі буд.№33-а по вул.Січеславська Набережна в м.Дніпрі своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулося зіткнення з попутним автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2022 року у справі №201/6902/22, що набрала законної сили 24.10.2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за вищенаведених обставин, та накладено адміністративне стягнення (а.с.11-12).

Згідно з п. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 , а також, обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, є встановленими та не потребують доказування. Доказів на спростування зазначених вище фактів відповідачем суду не надано.

Власником автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 є Профспілка трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України (а.с.25).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/3320393 від 11.07.2022 року, обов`язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ -2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра». Страхова сума за шкоду, завдану майну складає 160 000 грн., франшиза 1500 грн. (а.с.8).

З метою повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та отримання страхового відшкодування, 15.08.2022 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» згідно вимог ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.9-10).

07 листопада 2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 32 232,93 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №ЗНО0087789 від 07.11.2022 року (а.с.13).

Факт виплати зазначеної суми страхового відшкодування та її розмір позивачем та відповідачем не оспорюється.

Згідно висновку експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №9307 від 04.11.2022 року, виконаного експертом автотоварознавцем Крутінь В.І. (свідоцтво центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України №1382 від 30.10.2009 року), вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 104347,90 грн. (а.с.22-40).

Відповідно до акту виконаних робіт №9307 від 04.11.2022 року та платіжної інструкції №847 від 24.10.2022 року, за виконання експертного дослідження автомобіля позивачем сплачено 4000 грн. (а.с.43-44).

На час звернення до суду з позовом, транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 , повністю відремонтовано за рахунок позивача власника транспортного засобу.

При цьому, загальна вартість ремонту склала 104607 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, а саме: рахунком на оплату ТОВ Фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» № АМ34077 від 28 жовтня 2022 року на суму 104607 грн. (а.с.14-15); нарядом-замовленням № АМ 34077 від 23.01.2023 року на суму 104607 грн. (а.с.16-17); актом наданих послуг №АМ34077 від 23.01.2023 року на суму 104607 грн. (а.с.18-19); платіжними інструкціями про сплату позивачем ТОВ фірма «Алмаз Мотор ЛТД» грошових коштів: №876 від 31.10.2022 року у сумі 55 000 грн., №30 від 09.01.2023 року у сумі 49607 грн. (а.с.20-21).

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного.

Статтею 1166 ЦК України передбачено обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика сум страхового відшкодування. Предметом спору є сума відшкодування майнової шкоди, яка не покриває витрати для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані із відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Згідно висновку експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №9307 від 04.11.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO д.н.з НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 104347,90 грн.

При цьому, фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля складають 104607 грн, що підтверджується наданими позивачем доказами.

Страховиком виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 32 232,93 грн.

Вказані обставини відповідачем у визначеному законом порядку не спростовані.

Отже, у даному випадку залишок невідшкодованої суми завданих матеріальних збитків становить 104607 грн. - 32 232,93 грн. = 72374,07 грн.

Доводи відповідача про завищення вартості відновлювального ремонту автомобіля, суд вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем суду не подано. Крім того, як вбачається з експертного дослідження №9307 від 04.11.2022 року (а.с.30, зворотній бік), ремонт пошкоджених частин автомобіля (у тому числі заднього бамперу та дверей) є технологічно неможливим, тому доводи відповідача про недоцільність заміни вказаних деталей на нові, є необґрунтованими.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то з ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 72374,07 грн.

Згідно з ст.9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

На підставі викладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 1500 гривень не відшкодований страхувальником, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 73874,07 грн. (72374,07 грн. +1500 грн.).

Крім того позивачем для визначення розміру збитків, завданих йому внаслідок ДТП, понесено витрати на експертне дослідження №9307 від 04.11.2022 року, вартість якого склала 4 000 грн.

Враховуючи положення ст.ст. 22, 1192 ЦК України та приймаючи до уваги те, що позивач для відновлення своїх порушених прав зазнав додаткових витрат, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з залученням експерта у розмірі 4 000 грн.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2684 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України матеріальну шкоду у розмірі 73874,07 грн., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 4 000 грн., судовий збір у розмірі 2684 грн., а всього 80558,07 грн. (вісімдесят тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім грн. 07 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Профспілка трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України, , місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 93.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 14.11.2023 року.

Суддя О.Ю. Кравченко