ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3154/22
Провадження № 2/362/1578/23
У Х В А Л А

14.11.2023 року суддя Васильківський міськрайонний суд Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кир`ян Дар`ї Ігорівни про відвід головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М. від участі у цивільній справі №362/3154/22 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової Ірини Ігорівни, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової Ірини Ігорівни та скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової І.І. індексний номер 53437547 від 04 серпня 2020 року про реєстрацію права спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , опис об`єкта: загальна площа 60,8 кв.м., житлова площа - 38,3 кв.м., житловий будинок - літ. «А», сарай - літ. «Б», погріб - літ. «В», гараж - літ. «Д» за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Скасувати державну реєстрацію права спільної часткової власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової І.І., індексний номер 53437547 від 04 серпня 2020 року. Вирішити питання про судові витрати.

30.10.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кир`ян Д.І. подала до суду заяву про відвід головуючій судді Лебідь-Гавенко Г.М. в порядку ст. 36, 39 ЦПК України. Дана заява мотивована тим, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області, у судді Лебідь-Гавенко Г.М. перебувала цивільна справа №362/4314/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності. Сторони та суддя у зазначених справах співпадають, предмет спору, а саме нерухоме майно та права на нього є однаковими.

Окрім цього, Лебідь-Гавенко Г.М. разом із дочкою ОСОБА_2 - ОСОБА_5 здавала кваліфікаційний іспит при обранні кандидатів на посаду судді вперше.

Ці обставини, викликають у Відповідача сумніви щодо неупередженості та об`єктивність судді Лебідь-Гавенко Г.М. під час розгляду справи та можуть впливати на здатність судді прийняти незалежне та справедливе рішення по справі (а.с.196-203).

Дослідивши заяву, суд встановив наступне.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.01.2023 року позовну заяву керівника ОСОБА_2 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової І.І., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової І.І. та скасування державної реєстрації права власності було повернуто позивачу з усіма доданими до неї додатками (а.с.22-23).

Постановою Київського апеляційного суду від 09.05.2023 року ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.01.2023 року було скасована та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.57-59).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 94).

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частинами 1-3, 11 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Крім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відвід головуючому судді адвокат Кир`ян Д.І. заявив з порушенням строку, визначеного абз. 2 ч. 3 ст. 39 ЦПК України, але враховуючиправо на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд відзначає, що жодних доказів будь-якої упередженості суду по відношенню до відповідача адвокатом Кир`ян Д.І. не надано.

На думку суду, представник відповідача надає суб`єктивну оцінку діям головуючого судді, які ґрунтуються лише на припущеннях і об`єктивно нічим не підтверджуються.

Суд наголошує, що не може бути підставою для відводу судді незгода представника відповідача з процесуальними рішеннями судді, які, на його думку, суддя повинна вчинити, а розподіл справ здійснюється автоматизованої системою розподілу судових справ між суддями, а ні суддею. В такому випадку, сторона, яка не погоджується з процесуальними рішеннями чи діями судді, не позбавлена права оскаржити їх окремо від рішення суду чи разом з рішенням суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ЦПК України.

Викладене дає підстави зробити висновок про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу головуючого судді у цій справі, оскільки заявлене клопотання не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді цієї цивільної справи, відповідно до статей 36, 37 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд.

За таких обставин приходжу до висновку про необґрунтованість заяви адвоката Кир`ян Д.І. про відвід судді.

Порядок вирішення заявленого відводу визначений ст. 40 ЦПК України. Так, ч. ч. 1-3 указаної статті передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зважаючи на те, що суд вважає заявлений відвід головуючому у справі судді необґрунтованим, питання про відвід передається для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 39, 40 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кир`ян Дар`ї Ігорівни про відвід головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М. від участі у цивільній справі №362/3154/22 за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової Ірини Ігорівни, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області Садикової Ірини Ігорівни та скасування державної реєстрації права власності - необґрунтованою.

Передати заяву для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко