СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-з/759/178/23
ун. № 759/8101/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2023 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2023 відкрито провадження по справі, у порядку загального позовного провадження (а.с. 93-94).

Ухвалою суду від 26.05.2023 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовлено (а.с. 108-109).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2023 позовні вимоги задоволено (а.с. 228-232).

Постановою Київського апеляційного суду від 10.11.2023 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26.05.2023 скасовано, а справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

05.05.2023 від представника позивача надійшла до суду заява через канцелярію суду про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме: -1/3 частину квартири у АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-273, виданого 05.04.2019 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. ; - 1/3 частину квартири у АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2003 року, виданого Святошинською районною у м. Києві Радою згідно з розпорядженням від 12.12.2003 року №2966 і записана у реєстрову книгу за №5368 від 16.12.2003 року.

Заяву обґрунтовує тим, що 21.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є AT «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №053-2008-1578. Відповідно до умов Кредитного договору, ОСОБА_2 отримала у АТ «Універсал Банк» кредит в сумі 109 885,00 доларів США, строком користування до 10.05.2038 року зі сплатою 12.45 % річних за користування кредитом. Банк виконав свої зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти в сумі 109 885,00. Станом на сьогодні заборгованість по кредитному договору не сплачена. Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.04.2023 року було встановлено, що за позичальником ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано наступне нерухоме майно: -1/3 частина квартири у АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-273, виданого 05.04.2019 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. Крім того, згідно до наявної у АТ «Універсал Банк» інформації за ОСОБА_2 також зареєстровано право власності ще на частину зазначеної вище квартири, а саме: 1/3 частину квартири у АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво - про право власності на житло від 12.12.2003 року. Так, позовними вимогами АТ «Універсал Банк» є стягнення з Відповідача 34 019,68 дол. США, при цьому ліквідаційна вартість майна, що належить ОСОБА_2 . арешт на який Банк і просить накласти, становить : -1/3 частина квартири (згідно до свідоцтва про право на спадщину від 05.04.2019 року) складає 14 960,00 дол. США; -1/3 частина квартири (згідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2003 року) складає 14 960,00 дол. США (копія висновку про вартість майна додається). Разом ліквідаційна вартість майна складає: 29 920,00 дол. США, тобто забезпечення позову є співмірним до заявлених позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, представником позивача наведено обґрунтовані підстави для застосування заходів забезпечення позову, надано належні та допустимі докази, а тому суд дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору, стосуються предмету позову, а тому за наявності наданих позивачем доказів є підстави допускати ймовірність реалізації відчуження об`єкту нерухомого майна, який є предметом спору, чим може ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів забезпечення накладення арешту.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 149-155, 260, 261,354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-273, виданого 05.04.2019 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В.

Накласти арешт на 1/3 частину квартири у АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2003 року, виданого Святошинською районною у м. Києві Радою згідно з розпорядженням від 12.12.2003 року №2966 і записана у реєстрову книгу за №5368 від 16.12.2003.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов`язковою на всій території України та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Київського апеляційного суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали суду складено 20.11.2023.