ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/11317/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири в порядку захисту прав споживача,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», в інтересах якої діє Шаблій Юлія Володимирівна,

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року, (суддя Дехта Р.В.), ухвалене в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 10 травня 2023 року -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У грудні 2021 року АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалось на те, що є постачальником теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не здійснює оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01.10.2013 року по 30.09.2021 року у розмірі основного боргу 71 479,07 грн., також просить стягнути інфляційні витрати 16 146,82 грн., та 3% річних 6 012,86 грн та судовий збір У подальшому 12 грудня 2022 року подали заяву про зменшення позовних вимог, у якій просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 (116-121) за період з 31.01.2019 року по 30.09.2021 року у розмірі основного боргу 28711,11 грн., також просить стягнути інфляційні витрати 2534,16 грн., та 3% річних 1177,25 грн та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Р.А., звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ «Криворізька теплоцентраль» про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири в порядку захисту прав споживача, яка була уточнена в ході розгляду справи.

В обґрунтування зустрічного позову, зазначено, що 18 січня 2019 року вона на підставі договорів купівлі - продажу, стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вищезазначеними Договорами купівлі-продажу квартири від 18 січня 2019 року не передбачено перехід зобов`язань за спожиті житлово-комунальні послуги від Продавців до Покупця квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 18.01.2019 року за № 60, та №61, посвідчених приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль А.А. Вважає, що на нього не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послугу централізованого опалення, надані Відповідачем попередньому власнику, що нараховані до 18.01.2019 року, тобто до укладення Договору купівлі-продажу квартири.

Просив зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» виключити із сум заборгованості (виключити з обліку по особовому рахунку), за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість у розмірі 44 708,01 грн., яка виникла з вини попередніх власників, а саме за період до 18.01.2019 року. Також просила зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» виключити із сум заборгованості (виключити з обліку по особовому рахунку), за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість у розмірі - виконавчий лист 26 307,22 грн., судовий збір 1921,00 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року первісний позов АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» суму заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 (116-121) по оплаті за централізоване опалення за період з 31.01.2019 року по 30.09.2021 року у розмірі основного боргу 26 721,06 грн, інфляційні витрати 2 534,16 грн., та 3% річних 1 177,25 грн, всього 3 0432 гривен 47 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 гривен 00 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів задоволено: зобов`язано АТ «Криворізька теплоцентраль» виключити із сум заборгованості (виключити з обліку по особовому рахунку), за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість у розмірі 44 708,01 гривень, яка виникла з вини попередніх власників, а саме за період до 18.01.2019 року. Зобов`язано АТ «Криворізька теплоцентраль» виключити із сум заборгованості (виключити з обліку по особовому рахунку), за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість у розмірі - виконавчий лист 26307,22 грн. , судовий збір 1921,00 грн., 3% 1786,28 грн., індекс інфляції 6338,50 грн. які виникли з вини попередніх власників, а саме за період до 18.01.2019 року. Стягнуто з Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 9400,00 гривень.

Рішення суду мотивоване тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до житла відповідачів, однак відповідачем за первісним позовом ОСОБА_1 зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 (116-121). за період з 31.01.2019 року по 30.09.2021 року у розмірі основного боргу 28711,11 грн. Але, при винесенні рішення, суд враховує пояснення представника відповідача, в якому просив задовольнити позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 , яка була нарахована за період за період з 31.01.2019 року по 30.09.2021 року у розмірі основного боргу 26721,06 грн, надавши при цьому роздруківки «Інформації про суми нараховані до сплати комунальними та іншими службами за адресою АДРЕСА_1 за жовтень, листопад, грудень 2021 року, січень 2022 року, та роздруківки квитанцій про сплату боргу за зазначений період. З вище викладеного суд зробив висновок, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення до відповідача підлягає частковому задоволенню.

Що стосується зустрічного позову, суд зазначив, що діючим законодавством не передбачено обов`язки покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу від 18 січня 2019 року, згідно з яким позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_2 , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Позивач за зустрічним позовом не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання попередніх власників спірної квартири. За таких обставин, на позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані відповідачем попереднім власникам, що нараховані до 27 грудня 2018 року, тобто до укладення ним договору купівлі-продажу спірної квартири. Суд вважав доводи представника АТ «Криворізька теплоцентраль» про відсутність механізму списання боргів за спожиті комунальні послуги попередніми власниками квартири, а також на те, що особовий рахунок відкривається на квартиру, а не на власника майна, необґрунтованими. Крім того, позивачем за первісним позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» не пред`явлена вимога про стягнення заборгованості, яка виникла до 27 грудня 2018 року до попереднього власника спірної квартири. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «Криворізька теплоцентраль» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири за період до 18 січня 2019 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за період до 18.01.2019 року, тобто до набуття ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, АТ «Криворізька теплоцентраль» посилається на те, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не в достатньо повній мірі встановив права і обов`язки сторін, обставини справи, не перевірив доводи і заперечення сторін, не надав їм належну оцінку, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону. Тому просив скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ «Криворізька теплоцентраль».

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не звернув належної уваги, що за даною квартирою обліковується та закріплений особовий рахунок, який оформлюється на споживача і може бути переоформлений на іншого споживача. Однак, таке переоформлення саме по собі не є підставою для скасування вірно нарахованої плати за надані послуги. При цьому особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу, а облік споживання теплової енергії по квартирі здійснюється з наростаючим підсумком, незалежно від зміни власників. Сама по собі вказівка в особовому рахунку про наявність заборгованості не тягне для ОСОБА_1 негативних наслідків. До того ж, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, у тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю та правом підприємства, та не порушує права споживача. Особовий рахунок, відкритий за адресою: АДРЕСА_3 є документом внутрішньогосподарських операція підприємства АТ «Криворізька теплоцентраль» і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом саме відповідача. Щодо стягнення судових витрат у сумі 9 400,00 грн. зазначає, що суд при визначені суми відшкодування таких витрат суд мав виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вважає рішення суду першої інстанції ухваленим без порушень матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скасуванню не підлягає.

Представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обслуговуванні у АТ «Криворізька теплоцентраль», відкритий особовий рахунок на послуги централізованого опалення.

З 18 січня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , на підставі договорів купівлі - продажу за № 60, та № 61, посвідчених приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль А.А, стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (116-121).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», в інтересах якої діє Шаблій Юлія Володимирівна, задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15 постанови Пленум Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

АТ «Криворізька теплоцентраль», рішення суду оскаржується лише в частині задоволення зустрічних позовних вимог, отже в іншій частині апеляційним судом рішення не перевіряється.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги суд першої інстанції виходив з то, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу від 18 січня 2019 року, згідно з яким позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_2 , не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).Позивач за зустрічним позовом не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу по оплаті послуг за теплопостачання попередніх власників спірної квартири. За таких обставин, на позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання, надані відповідачем попереднім власникам, що нараховані до 27 грудня 2018 року, тобто до укладення ним договору купівлі-продажу спірної квартири. Суд вважав доводи представника АТ «Криворізька теплоцентраль» про відсутність механізму списання боргів за спожиті комунальні послуги попередніми власниками квартири, а також на те, що особовий рахунок відкривається на квартиру, а не на власника майна, необґрунтованими. Крім того, позивачем за первісним позовом АТ «Криворізька теплоцентраль» не пред`явлена вимога про стягнення заборгованості, яка виникла до 27 грудня 2018 року до попереднього власника спірної квартири. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_1 про зобов`язання АТ «Криворізька теплоцентраль» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованості попередніх власників квартири за період до 18 січня 2019 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за період до 18.01.2019 року, тобто до набуття ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання.

Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора.

Відповідно до статей 66,67,162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги,якщо вони фактично користувалися ними.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року (справа № 686/6276/19, провадження № 61-3604св20).

Так, судом встановлено, що договір купівлі-продажу від 18 січня 2019 року, згідно з яким позивачка стала власницею квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні ).

Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає безпідставними та погоджується з висновками суду першої інстанції.

Твердження скаржника стосовно того, що позивач не надала доказів порушення її прав, які саме права порушено відповідачем, також, не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Колегія суддів враховує, що відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права та інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чиє спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/абоє неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Оскільки, позивачка ОСОБА_1 заперечувала проти вимог відповідача про нарахування заборгованості до 27 грудня 2018 року, які були нараховані відповідачем попередньому власнику, та, крім того,позивачем не була пред`явлена вимога до попереднього власника, тому вимогу про зобов`язання про виключення із сум заборгованості розмір заборгованості, яка виникла з вини попередніх власників, колегія суддів вважає обґрунтованою.

Посилання АТ «Криворізька теплоцентраль» відсутність механізму списання боргів за спожиті комунальні послуги та те, що списання сум є правом саме відповідача,є необґрунтованими, виходячи з того, що вимога ОСОБА_1 відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20, провадження № 61-18079св21).

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи позовної заяви та відзиву на зустрічний позов, належна оцінка яким надана судом першої інстанції, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язки можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 7,19, 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», в інтересах якої діє Шаблій Юлія Володимирівна, залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О.О. Тимченко

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко

Повний текст постанови складений 29 листопада 2023 року.

Головуючий: О.О. Тимченко