ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8332/23 Справа № 229/314/21 Суддя у 1-й інстанції - Панова Т.Л. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №229/314/21 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринюк Олексій Миколайович, про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринюк Олексій Миколайович, на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 04 серпня 2023 року, ухваленого у складі судді Панової Т.Л., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування зазначила, що судовим наказом, виданим Дружківським міським судом Донецької області від 26 лютого 2021 року, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

У березні після повномасштабного військового вторгнення в Україну, донька ОСОБА_4 разом зі своєю бабусею виїхала з України до своєї матері ОСОБА_2 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Донька повністю знаходиться на утриманні своєї матері. Батько дитини ОСОБА_3 - стягувач, використовує аліменти, одержані від боржника, не за цільовим призначенням та нехтує батьківськими обов`язками. Він взагалі не займається вихованням, розвитком та утриманням доньки з березня 2022 року.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року про стягнення аліментів на утримання дитини відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про скасування судового наказу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що з липня 2020 року неповнолітня ОСОБА_6 почала проживати разом з батьком, який займався її вихованням та розвитком. Мати дитини ОСОБА_1 у липні 2020 року виїхала на постійне місце проживання до Німеччини. За рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21.01.2021 року ОСОБА_3 звільнено від сплати аліментів на утримання доньки, стягнутих на користь матері ОСОБА_1 та судовим наказом виданого Дружківським міським судом Донецької області від 26 лютого 2021 року, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) боржника. З березня 2022 року неповнолітня ОСОБА_6 , мешкає разом зі своєю мамою ОСОБА_1 у Німеччині, та перебуває на її утриманні.

Вважає, що підстав для стягнення з ОСОБА_1 як з матері аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 немає. Сам по собі факт проживання дитини з матір`ю у Німеччині говорить про те, що саме мати дитини займається її піклуванням, безпосереднім вихованням та матеріальним утримання, а не батько дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що заявником пропущений строк звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, більш того стягувач ОСОБА_3 свої батьківські обов`язки виконує в повному обсязі, піклується про дитину, бажає займатись її вихованням в майбутньому, оскільки за рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 07.12.2020 року визначено місце проживання дитини саме з батьком ОСОБА_3 , рішення є чинним та не скасовано у встановленому законом порядку. Вважає, що судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання, проведення якого було призначено за його (представника) клопотанням, в режимі відеоконференції в системі «EasyCon», після декількох підключень не вийшов з технічних причин.

Відповідно ч.5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо, несе учасник справи який подав відповідну заяву.

Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що мати дитини ОСОБА_1 у липні 2020 року виїхала на постійне місце проживання до Німеччини, даний факт заперечувався сторонами.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 07.12.2020 року визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_3 .

Судовим наказом виданого 26 лютого 2021 року Дружківським міським судом Донецької області стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.01.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Підставою для звернення до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є те, що з березня 2022 року донька ОСОБА_4 перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_2 , а не батька ОСОБА_3 , на користь якого стягнуті аліменти на утриманні дитини.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що обставина, на яку посилається представник боржника, в поданій до суду заяві, не є істотною для справи обставиною та в розумінні п.1 ч.2 ст.423ЦПК України не є нововиявленою.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В частині першій статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судовим наказом виданого 26 лютого 2021 року Дружківським міським судом Донецької області стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.01.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду як із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, так і з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилалась на те, що з березня 2022 року донька ОСОБА_4 перебуває на її утриманні, а не утриманні батька ОСОБА_3 , на користь якого стягнуті аліменти.

Згідно з ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, у порядку встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Аналізуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, на які посилається заявник як на нововиявлені обставини, не є нововиявленими обставинами в розумінні закону.

Отже, переїзд дитини до матері, який відбувся після ухвалення судового наказу від 26 лютого 2021 року не може бути нововиявленою обставиною, яка є підставою для скасування судового наказу.

Так, згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, цивільному процесуальному закону та має бути збалансована з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а зводяться до власного тлумачення заявником норм права та незгоди із судовим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринюк Олексій Миколайович, залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 04 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: