Справа № 694/2078/23
провадження № 2/694/442/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.11.2023 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Сакун Д.І., з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М., розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представник позивача: адвокат Кірюшин Артем Андрійович (адреса для листування: вул. Велика Васильківська, 69, м. Київ, 03150, тел. НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, , e-mail та номери засобів зв`язку невідомі), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса: проспект Петра Григоренка,15, прим.3, м. Київ, поштовий індекс 02068, РНОКПП невідомий, e-mail невідомий), приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович (адреса: 18001, Черкаська область, м.Черкаси, вул. Хрещатик, 195 офіс 219, РНОКПП невідомий, тел. НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій представник позивача адвокат Кірюшин А.А. просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 23.09.2021 року № 29583 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованість в сумі 13 948,00 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані з оплатою послуг правничої допомоги адвоката.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та ОСОБА_1 20.01.2020 року укладено договір кредитної лінії № AG2566134. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 23.09.2021 року вчинено виконавчий напис № 29583 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 13 948,00 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 7 000 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6 298,00 грн., а також за вчинення виконавчого напису в розмірі 650,00 грн. Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 18.11.2021 року було відкрито виконавче провадження. На теперішній час виконавче провадження триває. Позивач вважає виконавчий напис незаконним, а тому таким, що не підлягає виконанню.

17.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача адвоката Павленка Сергія Валерійовича, в якому він просив відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що позивачем не виконано боргові зобов`язання, які виникли на підставі кредитного договору у встановлений у ньому строк, про що останньому було надіслано відповідну вимогу і нотаріусу надані відповідні документи, що підтверджували безспірність боргу, відтак виконавчий напис було вчинено без порушень вимог чинного законодавства. Також представник просить задовольнити клопотання щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 0 грн. 00 коп., шляхом відмови у задоволенні стягненя з відповідача витрат на правничу допомогу у справі № 694/2078/23.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.09.2023 року було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (адреса: проспект Петра Григоренка,15, прим.3, м. Київ, поштовий індекс 02068) належним чином завірену копію справи щодо вчинення виконавчого напису № 29583 від 23.09.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в сумі 13 948 грн. 00 коп.; у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича (адреса: 18001, Черкаська область, м.Черкаси, вул. Хрещатик, 195 офіс 219) матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_5, або належним чином завірені їх копії.

25.09.2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Кірюшина А.А. про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у суді.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду від 26.09.2023 року заяву представника позивача адвоката Кірюшина А.А. про забезпечення позову було задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 23.09.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за №29583, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро»заборгованості в сумі 13 948 грн.00 коп.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.10.2023 року витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» копії матеріалів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №29583 від 23.09.2021 року. Розгляд справи перенесено в зв`язку з не направленням копії справи щодо вчинення виконавчого напису №29583 від 23.09.021 року.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

У суді встановлено, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №29583 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості за період з 20.03.2020 року по 18.08.2021 року на суму 13 298 грн., з яких: 7 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6 298,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам. Зва вчиненя виконавчого напису необхідно стягнути 650,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненю з боржника на користь стягувача становить 13 948,00 грн.

У виконавчому написі зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро»», виникла на підставі кредитного Договору № AG2566134 від 20.01.2020 року, укладеного між сторонами.

18.11.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 13 948,00 грн. Також стягнуто виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1394,8 грн.

Також, 18.11.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. виніс постанову по ВП № НОМЕР_5 про арешт майна боржника ОСОБА_1

11.10.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. виніс постанову по ВП № НОМЕР_5 про зупинення вчиненя виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису № 29583 від 23.09.2021 року.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, згідно з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 23.01.2018 року в справі №310/9293/15, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Розрахунок боргу, здійснений стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, пені та штрафів, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

В ході судового розгляду встановлено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Відтак нотаріус не мав змоги упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх, оскільки докази отримання надані не були.

Крім того, суд враховує, що в зв`язку з оскарженням в порядку адміністративного судочинства постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 дійшла висновку, що з 22.02.2017 року нотаріуси не можуть вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені.

Відповідач не надав суду документи, які б підтверджували його право звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , документи, які б підтверджували безспірність розміру заборгованості та підтвердження направлення і отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень. Крім того, у зв`язку з неможливістю судом отримати необхідні докази, незважаючи на їх витребування у приватного нотаріуса Бригіди В.О. та невиконання приватним нотаріусом ухвали суду, суд зважаючи на вимоги ч.10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними у справі доказами і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 , щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - підлягають до задоволення.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що відповідачем під час розгляду справи не доведено законності вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів з ОСОБА_1 на його користь. Тож, у контексті наведеного, суд вважає, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового зборуна підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за заявлену позовну вимогу та за подачу заяви про забезпечення позову, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. та у сумі 536,80 грн. відповідно.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Так, право на правничу допомогу в Україні передбачено статтею 137 ЦПК України .

Згідно приписами статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплатів порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000759, ордер АА №1166527 про надання правової допомоги ОСОБА_1 адвокатом Кірюшиним А.А (а.с.4), договір про надання правової допомоги №б/н від 18 серпня 2023 року (а.с.10-11), акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги №б/н від 18 серпня 2023 року та квитанція до прибуткового касового ордера № 82 від 18.08.2023 року на суму 11 200 грн. (а.с. 12).

Наведені докази є достатніми у розумінні ст. 80 ЦПК України на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу, разом з тим, враховуючи категорію та складність справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг наданих адвокатських послуг, а також, враховуючи витрачений адвокатом час (адвокат не приймав участь в судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5 000 гривень.

Крім того відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України Пронотаріат , постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), представник позивача: адвокат Кірюшин Артем Андрійович (адреса для листування: вул. Велика Васильківська, 69, м. Київ, 03150, тел. НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, , e-mail та номери засобів зв`язку невідомі), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса: проспект Петра Григоренка,15, прим.3, м. Київ, поштовий індекс 02068, РНОКПП невідомий, e-mail невідомий), приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович (адреса: 18001, Черкаська область, м.Черкаси, вул. Хрещатик, 195 офіс 219, РНОКПП невідомий, тел. НОМЕР_4 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем від 23.09.2021 року №29583 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованість в сумі 13 948,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, )на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати понесені позивачем на оплату послуг правової допомоги в сумі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, )на користь держави 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок)судового збору за подання позовної заяви та 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1610,40 грн. (одна тисяча шістсот десять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 13.11.2023.

Суддя Д.І. Сакун