Справа № 136/2162/16-ц
УХВАЛА

14 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.

у відсутності учасників справи,

суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. від розгляду цивільної справи № 136/2162/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевська Юлія Василівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні,

УСТАНОВИВ:

19.10.2023 до Вінницького районного суду Вінницької області на підставі розпорядження голови Вінницького міського суду Вінницької області надійшла вищевказана цивільна справа, оскільки у хвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2023 задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді від розгляду цивільної справи № 136/2162/16-ц та передано справу, в порядку ст. 33 ЦПК України, до канцелярії суду для визначення іншого судді, а згідно з протоколами щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2023, 12.10.2023, 13.10.2023 та 16.10.2023, призначення іншого судді не відбулось у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 23.10.2023 прийнято до розгляду цивільну справу № 136/2162/16-ц та призначено судове засідання; заяви ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевська Юлія Василівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на частку в спадковому майні від 22.05.2020, 05.08.2020, 30.11.2020, 24.03.2021, 24.01.2022, 06.05.2022, 31.10.2022, 13.04.2023, 07.07.2023 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

13.11.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді, яка обґрунтована тим, що суддя Карпінська Ю.Ф. не може брати участь у розгляді даної справи, оскільки вбачається порушення ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, а саме те, що вона прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Таке твердження підтверджується тим, що, починаючи з 2017 року, позивач ОСОБА_2 постійно наголошувала на тому, щоб справа розглядалась саме у Вінницькому районному суді Вінницької області, вимагала цього на судових засіданнях як першої, так і апеляційної інстанції, наприклад у п. 3 резолютивної частини її апеляційної скарги у справі від 17.05.2017. Єдиним бажанням позивача протягом всього часу було тільки «довести» справу до Вінницького районного суду Вінницької області. Підтвердженням цього також є факт постійних заяв про відвід всіх суддів першої інстанції Липовецького, Іллінецького, Погребищенського, Калинівського, Немирівського районних судів та Вінницького міського суду, до яких ця справа надходила на розгляд відповідно до ст. 14 ЦПК України (в новій редакції) та ст. 11-1 (в старій редакції), хоч жодних підстав для відводів не було, про що неодноразово наголошувалось цими суддями в своїх ухвалах. Тому просить відвести суддю Вінницького районного суду Карпінську Ю.Ф. від участі у розгляді цивільної справи № 136/2162/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевська Юлія Василівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід судді, оглянувши матеріали цивільної справи № 136/2162/16-ц, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною першою статті 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частинами другою та третьою статті 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статті 36 ЦПК України, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З системного аналізу положень закону убачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Водночас, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Суд констатує, що, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З заяви про відвід убачається, що відповідач ОСОБА_1 в обґрунтування свого відводу виражає недовіру судді та вказує, що суддя Карпінська Ю.Ф. не може брати участь у розгляді даної справи, оскільки вбачається порушення ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦПК України, а саме: те, що вона прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, однак на що вказують такі обставини, в заяві не зазначає.

Такі твердження відповідача ОСОБА_1 є надуманим та не відповідають дійсності, докази, які б підтверджували факт прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи, відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що, починаючи з 2017 року, позивач ОСОБА_2 постійно наголошувала на тому, щоб справа розглядалась саме у Вінницькому районному суді Вінницької області, вимагала цього на судових засіданнях як першої, так і апеляційної інстанції, наприклад у п. 3 резолютивної частини її апеляційної скарги у справі від 17.05.2017. Єдиним бажанням позивача протягом всього часу було тільки «довести» справу до Вінницького районного суду Вінницької області.

Отже, установлено, що відповідач ОСОБА_1 не обгрунтовує та не доводить належними доказами наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості конкретного судді Вінницького районного суду Вінницької області.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України», особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Суд зазначає, що підстави, на які посилається відповідач ОСОБА_1 як на підстави відводу судді, як за «об`єктивним критерієм», так і за «суб`єктивним критерієм» не можуть бути розцінені як обґрунтовані підстави для відводу.

Суд не може погодитись з доводами відводу, адже суддя Карпінська Ю.Ф. ні прямо, ні опосередковано не заінтересована в результаті розгляду справи.

Таким чином, оскільки відповідачем ОСОБА_1 на обґрунтування заявленого відводу судді Карпінської Ю.Ф. не надано суду переконливих доказів, які б вказували на передбачені п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставини, беручи до уваги відсутність належного обґрунтування заяви про відвід судді, відсутність підстав, визначених законодавством, для відводу судді, суд не вважає заяву про відвід такою, що ґрунтується на вимогах закону, а тому дана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області Карпінської Ю.Ф. від розгляду цивільної справи № 136/2162/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Липовецького районного нотаріального округу Вінницької області Врублевська Юлія Василівна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на частку в спадковому майні - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА