Справа № 519/1081/23
Провадження № 2/521/4907/23
21 листопада 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.,
секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
До Южного міського суду Одеської області звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 4900,00 Доларів США (що за офіційним курсом НБУ становить 179186,14 грн).
Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 28.06.2023 року справа була передана за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.07.2023 року справа була передана на розгляд судді Мурзенко М.В.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 31.08.2023 року.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2023 р.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, в своїй позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, та вказав, що в разі неявки в судове засідання відповідача він не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом пункту 1.2. Договору ціллю Кредиту є придбання Автотранспортного засобу, а саме - автомобіля, марки Mazda 3 Sport, року випуску - 2007, сірого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований МРЕВ при УДАІ УМВС України в Одеській області 2007 року, який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , виданого тим ж МРЕВ 05 листопада 2007 року.
За змістом пункту 1.1.4. Договору Банк надає Позичальнику Кредит з терміном погашення до 04 листопада 2014 року. Згідно пункту 2.2.1. Кредитного договору, щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 490 (чотириста дев`яносто) долари США.
За змістом пункту 3.1.1 Договору, в якості забезпечення виконання Позичальником Зобов`язань щодо погашення Кредиту/Кредитної лінії, сплати відсотків та інших платежів передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник передає в заставу Автотранспортний засіб, що набувається Позичальником по договору купівлі-продажу, укладеного між Позичальником та ФО-П ОСОБА_2 .
Відповідно до пункту 7.1. Договору, сторони, керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 (десяти) років.
Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та видав ОСОБА_1 кошти у розмірі 27 000,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № NL-22 від 05 листопада 2007 року. (а.с.11)
Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС від 23.04.2021 року за вих. № 31/595аз на адвокатський запит з 05.11.2007 року предмет застави - автомобіль марки Mazda 3 Sport, 2007 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 . (а.с.12)
Доказом на підтвердження отримання коштів ОСОБА_1 також є її заява до директора філіалу ОАО «КБ «Надра» Фещенко А.В. від 05.11.2007 року, в якій ОСОБА_1 , просила дати їй дозвіл на виїзд закордон. (а.с.13)
З кредитного договору вбачається, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 490,00 дол. США. Відповідно до п. 7 Кредитного договору від 05.11.2007 року, сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті У країни чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-п.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України, у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер.
Таким чином, у статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.
Суд звертає увагу відповідачів, що за змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Судом встановлено, що у даному випадку ОСОБА_1 має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем по платежам, що мали бути здійснені після 01.07.2013 року по 01.11.2014 року, на загальну суму 4900,00 дол. США.
Згідно із вимогами статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 по платежам, що мали бути здійснені після 01.07.2013 року по 01.11.2014 року, на загальну суму 4900,00 дол. США.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2687 грн. 79 коп.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.