Провадження № 2-з/127/51/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2023 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, -
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1999, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради 30.09.1999 № 1310, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та рідному братові - ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника - ОСОБА_3 померла, про що 15.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис за №140. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат заявника - ОСОБА_4 , актовий запис за № 2604 від 20.09.2018.
Вважаючи себе єдиним спадкоємцем та одночасно співвласником спірної квартири, ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, оскільки постійно був зареєстрованим та проживав у ній.
У листопаді 2022 року заявник звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину і йому стало відомо про існування оскаржуваного свідоцтва. Більш того, нотаріус повідомила, що на підставі заяви ніби-то дружини брата ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 .
Отримавши за запитом нотаріуса дублікат свідоцтва про право власності на спірну квартиру, з`ясувалося, що заявника не включено до приватизації, хоча він також надавав свою заяву про передачу в приватну власність квартири разом з братом та матір`ю, як особа, яка зареєстрована та постійно проживала в квартирі. Батько помер ще у 1994 році.
Приватизація квартири за адресою: АДРЕСА_2 відбувалась відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово- комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56 (чинне на той час).
Так, згідно ордеру №2648 виконавчого комітету міської ради народних депутатів міста Вінниці від 28.12.1979 ОСОБА_6 було надано право на зайняття окремої 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв.м., разом з членами його сім`ї: ОСОБА_3 (дружина); ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_4 (син).Після заселення у вказану квартиру вони усі зареєструвалися у ній, про що свідчить довідка ЖЕК-13 від 19.04.1988.
З моменту заселення заявник постійно був зареєстрованим у даній квартирі, проживав разом з матір ю та братом і дана квартира є його єдиним житлом. Відтак, ОСОБА_2 вимушений був звернутися до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення; визнання недійсним свідоцтва про право власності. До участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було залучено ОСОБА_5 .
Ухвалою від 08.05.2023 позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду. Відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 , про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним свідоцтва про право власності.Розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання.
Так, вже після завершення судового розгляду, третьою особою ОСОБА_5 , засобами поштового зв`язку, 06.11.2023 (отримано 13.11.2023), на адресу адвоката надіслано лист з копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.08.2023 та від 03.11.2023, з яких вбачається, що під час розгляду даної справи Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, незважаючи на спір, незаконно видано свідоцтва про право на спадщину. Більш того, дані свідоцтва видано на підставі правовстановлюючого документу, який втратив чинність.
Зважаючи на вищевикладені обставини, існує реальна загроза невиконання можливого рішення у справі щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, відновлення порушеного права позивача, оскільки ОСОБА_7 може відчужити належні їй частки квартири. Таким чином, представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Згідно з ч.1.ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна-тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.
Заявлений вид заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру, передбачений нормами чинного законодавства, є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими позовними вимогами, має тимчасовий характер та діє до виконання рішення суду, тому не може призвести до порушення прав та законних інтересів, як позивача так і відповідача.
Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.
У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.
За таких обставин, постановлення судом ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, в повній мірі захистить матеріально-правові інтереси позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом.

Суддя О.О. Жмудь