Провадження №2/521/389/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїка Д.Я.

при секретарі судового засідання Каліної П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Черненко В.О. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту з майна. В якому просить суд скасувати арешт, який було накладено постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби ВП №В-14/518 від 07.07.2010 року (номер обтяження № 10012526 )на квартиру, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач у вересні 2021 року, звернувся до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа, ОСОБА_3 з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно Позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач вважає, що протиправним накладенням арешту на вищеозначену квартиру порушено його право власності, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву в якій просили суд розглядати справу за їх відсутності, додатково зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просили суд розглядати справу за її відсутності, додатково зазначили, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази на які він посилається звертаючись до суду з відповідним позовом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа, ОСОБА_3 з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з наявністю арешту на нерухоме майно Позивача у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 28468971 від 15.11.2021 року до теперішнього часу, міститься запис про обтяження № 10012526 накладеного 08.07.2010 року Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби у вигляді арешту на все нерухоме майно Позивача

17.09.2021 року Позивач звернувся з заявою № 8592 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) щодо наявних відкритих виконавчих проваджень відносно нього.

Відповідно до відповіді від 22.09.2021 відповідь від Першого Малиновського відділу ДВС, що станом на 22.09.2021 відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення коштів чи зобов`язання вчинити певні дії.

Також, Першим Малиновським відділом ДВС було повідомлено, що відносно Позивача перебувало ВП 498017 з примусового виконання виконавчого листа № 2-386/04, виданим Теплодарським райсудом Одеської області від 25.11.2004 року, про стягнення з Позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі частини всіх видів доходу щомісячно.

Вищевказане виконавче провадження було закінчено 16.06.2017 р. на підставі завершення періоду стягнення періодичних платежів та повторно на примусове виконання виконавчий лист не пред`являвся.

Станом на сьогодні виконавче провадження ВП 498017 знищене за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки судом встановлено виконавче провадження на підставі, якого було накладено арешт на все нерухоме майно закінчено, а також Відповідачка немає претензій до позивача, наслідки визнання позову їй розяснені, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, тому мають бути задоволені.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 41, Конституції України, ст. ст.16, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з майна,- задовольнити повністю.

Скасувати арешт, який було накладено Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління, за реєстраційним номером обтяження 10012526, згідно постанови про арешт про майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В-14/518 від 07.07.2010 року, об`єкт обтяження: все нерухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.Я. Роїк