Провадження № 2/761/4129/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача-1 Дикого Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визначення розміру заборгованості за аліментами, їх стягнення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває дана цивільна справа.

У судовому засіданні головуючим суддею було поставлено на обговорення клопотання представника відповідача-1 про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу, а також клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача-1 вищезазначені клопотання підтримав та просив їх задовольнити.

Позивач та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотань.

З приводу клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд зауважує наступне.

За змістом ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

В даному випадку, відповідачем-1 не було дотримано вимог ч.2 ст.212 ЦПК України, оскільки клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було надіслано до суду пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а також за відсутності доказів надсилання клопотання іншим учасникам справи.

За вказаних обставин, наявні підставі для відмови у задоволенні клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Стосовно клопотання представника відповідача-1 про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу, суд зауважує наступне.

Представник відповідача-1 стверджуючи, що позивач зловживає процесуальними правами послався на наступне.

Подаючи до суду відзив на позовну заяву від 09.08.2022 р. (першу заяву по суті справи за позовом ОСОБА_1 ) стороною відповідача, відповідно до статті 93 ЦПК України, в порядку письмового опитування учасника справи, як свідка позивачці поставлено питання про обставини, що мають значення для справи, зокрема: 2. Якою була вартість навчання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вищезазначених навчальних закладах: Ashby School, Pechersk School International, British international School, а також вартість проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у Великій Британії в період навчання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у навчальному закладі: Ashby School?; 3. Чи відповідає вартість навчання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вищезаначених навчальних закладах, сумам зазначеним у додатках, долучених до позову ?; 4. Чи визнаєте Ви ОСОБА_1 обставину оплати вартості навчання дітей вищезазначених навчальних закладах: Ashby School, Pechersk School International, British international School та оплату проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у Великій Британії в період навчання відповідачем - ОСОБА_3 .?.

У своїй заяві свідка від 21.06.2023р. на вищезазначені питання позивачка відповіла: 2. Мені не відомо про конкретний розмір оплати навчання нашого сина ОСОБА_4 ….; 3. До моєї позовної заяви не надавались додатки (документи, інші докази), які містять будь-яку згадку про навчання дітей у навчальних закладах, в тому числі і щодо сум оплати за навчання, а тому відповісти на дане питання не видається можливим; 4. Як мною зазначено у відповідях на інші запитання, ОСОБА_6 дійсно ніс часткові витрати на навчання сина ОСОБА_4 . ОСОБА_3 не ніс витрат та не сплачував за навчання сина ОСОБА_7 у названих ним навчальних закладах після розірвання шлюбу. За навчання ОСОБА_7 повністю сплачувала я самостійно.

Представник вказує, що у відповіді на питання № 2, 3, 4 позивачка надала неправдиві показання, оскільки їй достовірно відомо щонайменше про вартість навчання ОСОБА_4 у Ashby School та її повну оплату відповідачем, а також про участь ОСОБА_3 у оплаті вартості навчання ОСОБА_5 у Pechersk School International Kyiv безпосередньо та у IT Step School Kyiv опосередковано через сплату аліментів у розмірі 20 270,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (станом на дату ухвалення рішення у справі №761/39512/18 про зміну розміру та способу стягнення аліментів становило еквівалент 800,00 дол. США).

Оскільки позивачка надала відповідачу та суду завідомо неправдиві показання у заяві свідка від 21.06.2023 р. на питання № 2, 3, 4 поставлені стороною відповідача у відзиві на позовну заяву відповідно до статті 93 ЦПК України, то вона зловживає процесуальними правами та перешкоджає здійсненню повного та об`єктивного судочинства.

Перевіряючи обґрунтованість доводів представника відповідача-2 про зловживання процесуальними правами стороною позивача, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

В даному випадку, позивач заперечуючи проти доводів клопотання представника відповідача-1 вказала, що вона надала відповідь на запитання у відзиві та повідомила відомості, про які їй відомо, вона не може знати чи сплачував відповідач-2 за навчання сина чи ні.

В свою чергу, слід зауважити про те, що відповідач-2 кваліфікує повідомлені у заяві свідка від 21.06.2023 р. обставини, як надання завідомо неправдивих показань, що має бути досліджено в рамках кримінального провадження органом досудового розслідування, за що передбачена відповідальність ст. 384 КК України.

В даному випадку, позивач повідомила відомі їй обставини, про які запитував відповідач-2, при цьому, в рамках цивільної судочинства суд не має права встановлювати ту обставину, що позивач надала завідомо неправдиві показання, а особа, яка вбачає наявність в показаннях позивача повідомлення неправдивих відомостей, має право звернутися до Національної поліції України за фактом вчинення кримінального правопорушення.

Необхідно зауважити, що основним критерієм визначення реалізації права як зловживання ним має бути встановлення процесуального правопорушення виключно за умови виявлення причинно-наслідкового зв`язку між зловживанням і завданою шкодою (встановленням певних ризиків) іншому учаснику справи. Тобто зловживання процесуальним правом як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в порушенні умов належної реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав іншими учасниками справи.

Відповідач-2 стверджуючи, що здійснив оплату за навчання сина у спірний період, неповинен перекладати доказування відповідної обставини шляхом отримання від позивача чіткої відповіді на поставлені запитання, оскільки має довести відповідні обставини доказами, зокрема, розрахунковими документами.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд не вбачає наявності у діях позивача умислу, спрямованого на порушення порядку цивільного судочинства, відтак відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача-1.

Керуючись ст. ст. 44, 212, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача-1 про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу.

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача-1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 28.11.2023р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА