Справа № 177/1920/23
Провадження № 2/177/820/23
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

07 листопада 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Авдєєвої В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за правом на обов`язкову частку в спадщині, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на обов`язкову частку у спадщині, а саме на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., в тому числі «А-1» житловий будинок, «Б» літня кухня, «В» погріб, «Г» гараж-сарай, «Д» уборна, І водоколонка, № 1-2 забори.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на інше спадкове майно.

За свого життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 25.05.2005державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Черняєвою М.І., реєстровий номер 1-1029, яким заповіла ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 . Інше спадкове майно ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3

05.10.2021 Криворізький районним судом Дніпропетровської області, у цивільній справі № 177/770/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ухвалено рішення про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , видане 01.07.1988 р. на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної у місті ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987; визнано за ОСОБА_2 право власності на 5/6 частин вказаного житлового будинку з господарчими будівлями, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Позивач вказала, що вона є донькою спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася з заявою про прийняття спадщини, як непрацездатна особа за віком, має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України.

22.05.2023 нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 , через відсутність оригіналу документа, що посвідчує право спадкодавця на спадкове майно. Оскільки право позивача на обов`язкову частку у спадщині не може бути захищено в позасудовий спосіб, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, позивач змушена звернути до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 до суду не з`явилася, але представником позивача суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку визначеному законом. Відзиву не подано, заяви та клопотання з процесуальних питань відсутні (а.с. 53, 55, 121-122).

За відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 28 (а.с. 4).

Позивач ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_7 », є донькою ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, де ім`я її матері вказано « ОСОБА_8 » (мовою оригіналу - російською), та копією свідоцтва про одруження ОСОБА_9 , яка одружившись 22.02.1975 р з ОСОБА_10 змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 9-10).

Як слідує з заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 у справі № 177/770/21, яке набрало законної сили 05.11.2021, вказаним рішенням суду визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 , видане 01.07.1988 на ім`я ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної у місті Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987, та визнано на ОСОБА_2 право власності на 5/6 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12-14, 26-28). На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_2 зареєструвала право власності на 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 289460640 від 09.12.2021 (а.с. 15).

З описової частини рішення суду від 05.10.2021 слідує, що судом було встановлено, що на час видачі оспорюваного свідоцтва про право власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 , вищевказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 27.03.1986 року (а.с. 5-8, 12-14). Вказане підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 27.03.1986, відповідно до якого ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_12 , успадкувала житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5, 116). Право власності спадкодавця ОСОБА_4 на вказане майно зареєстроване в порядку визначеному законом (а.с. 5 зворот).

В силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, що встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Беручи до уваги викладене, вищевказані обставини не підлягають доказуванню у даній справі, учасниками якої є ті ж учасники, що у справі № 177/770/21.

Як слідує з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання за життя складала два заповіти, останній з яких від 25.05.2005 року реєстровий номер 1-1029, містить розпорядження заповідача про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , з усіма господарськими побудовами та спорудами, земельною ділянкою, вона заповіла ОСОБА_2 (а.с. 85 зворот, 92-93).

З заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом звернулися її донька ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2 , а з заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна особа, звернулася ОСОБА_1 (а.с. 76-77, 81, 86).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1. ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 1297 ЦК України передбачає обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Вищевказаним рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2021 у справі № 177/770/21 встановлено те, що на момент смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцями першої черги спадкування за законом були її двоє дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 - спадкоємцем за правом представлення після смерті батька ОСОБА_5 , який був сином ОСОБА_4 . Тому у разі спадкування за законом, частки вказаних спадкоємців були б рівними по 1/3 частині спадщини. Беручи до уваги наявність заповіт від імені ОСОБА_4 , суд вказав, що обов`язкова частка у спадщині ОСОБА_1 , як непрацездатної дочки спадкодавця ОСОБА_4 , дорівнює 1/6 частині спірного житлового будинку (а.с. 12-14). Вказані висновки, що не підлягають доказуванню в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, будучи встановленими рішенням суду що набрало законної сили, повністю відповідають нормам чинного законодавства в сфері спадкування, а тому ОСОБА_1 має право на 1/6 частину спадкового майна у виді житлового будинку АДРЕСА_1 , як обов`язкову частку у спадщині, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 .

Однак, позивачу ОСОБА_1 державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, що підтверджується відповідною постановою нотаріуса від 22.05.2023 (а.с. 35).

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання прав на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Аналізуючи вищезазначене, враховуючи, що позивач реалізувала право на прийняття спадщини після смерті матері в порядку ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна дочка спадкодавця, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але в позасудовому порядку позбавлена можливості отримати документ, що посвідчує право на спадкове майно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача та визнання за нею права власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 47.7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., в тому числі: «А-1» житловий будинок, «Б» літня кухня, «В» погріб, «Г» гараж-сарай, «Д» уборна, І водоколонка, № 1-2 забори (а.с. 6-8), як обов`язкову частку у спадковому майні, в порядку ст. 1241 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за правом на обов`язкову частку в спадщині- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., в тому числі: «А-1» житловий будинок, «Б» літня кухня, «В» погріб, «Г» гараж-сарай, «Д» уборна, І водоколонка, № 1-2 забори, як обов`язкову частку у спадковому майні, в порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В.Березюк