Справа № 148/2157/22
Провадження № 22-ц/801/2189/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Штифурко Л. А.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 рокуСправа № 148/2157/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області у складі судді Штифурко Л. А. від 05 жовтня 2023 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Тульчинської міської ради, про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності, стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 , який поданий його представницею адвокатом Беніцькою В. І., до ОСОБА_1 про розподіл боргових зобов`язань між подружжям,

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, за яким, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

- провести поділ майна подружжя, припинивши право ОСОБА_2 на частину квартири АДРЕСА_1 вул. Артоболевського у м. Тульчині Вінницької області;

- зобов`язати ОСОБА_2 прийняти грошову компенсацію в розмірі 182073 грн 05 к. за належну йому частину квартири;

- визнати за нею право власності в цілому на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 35,41 кв. м, житловою площею 18,4 кв. м, яка складається із однієї кімнати, коридору, кухні, вбудованої шафи, санвузла, частини підвалу, позначеного літерою «А1», розташованої в будинку АДРЕСА_3 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь частину грошових коштів у розмірі 146274 грн 40 к., отриманих нею в борг в інтересах сім`ї 28 червня 2021 року для купівлі спільного майна квартири АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 через свою представницю адвоката Беніцьку В. І. подав зустрічний позов до ОСОБА_1 , за яким просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь частину грошових коштів у сумі 20478,96 польських злотих, що станом на 06 лютого 2023 року еквівалентно 168951 грн 42 к., за кредитними договорами № від 23 червня 2021 року, банк «Мілленіум»; № 085713 від 08 вересня 2021 року, банк «Кредит Агріколь»; № 085711 від 08 вересня 2021 року, банк «Кредит Агріколь».

В квітні 2023 року представниця ОСОБА_2 адвокат Костишена В. Л. заявила клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документа.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року призначено у справі судову технічну експертизу документа розписки ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_3 коштів в сумі 8000 доларів США, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено питання: чи відповідає час написання розписки ОСОБА_1 , вказаній у ній даті 28 червня 2021 року? Витрати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 . Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема питання про обсяг спільного майна, в тому числі боргових зобов`язань ОСОБА_1 , яке підлягає поділу, необхідно встановити справжність розписки від 28 червня 2021 року, а для цього потрібно спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити цю обставину неможливо. Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, то з врахуванням пункту 9 частини першої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) провадження у справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року в частині зупинення провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що призначення експертизи у справі не тягне за собою обов`язкового зупинення провадження. Враховуючи багатогранність позовних вимог і те, що питання стягнення грошових коштів не є основним елементом позовних вимог, суд мав і має можливість продовжувати розгляд справи. Незважаючи на призначення експертизи суд не позбавлений можливості провести у справі підготовче судове засідання та розпочати розгляд справи по суті. Зазначала, що зупинивши провадження у справі суд фактично позбавив її права на справедливий суд та позбавив можливості на доступ до правосуддя.

Представник ОСОБА_2 адвокат Терещенко О. М. подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права відповідно до встановлених судом обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Задовольняючи клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документа суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Зупиняючи провадження у справі на час проведення судової технічної експертизи суд керувався пунктом 5 частини першої статті 252, пунктом 9 частини першої статті 253 ЦПК України.

Частиною першою статті 103 ЦПК України установлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує, зокрема питання про призначення експертизи.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема призначення експертизи.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, на час проведення експертизи (пункт 9 частини першої статті 253 ЦПК України).

Враховуючи, що проведення судової технічної експертизи може потребувати певного тривалого періоду часу, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення такої експертизи, що є його правом.

Апеляційний суд звертає також увагу на те, що справа направляється експерту для проведення експертизи і суд не може вчиняти будь-які процесуальні дії, пов`язані з її розглядом впродовж цього часу. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи не суперечить вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України та не порушує прав та законних інтересів сторін у справі.

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, норми процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали в частині зупинення провадження у справі не має.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета