Справа № 715/3192/23
Провадження № 2/715/670/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2023 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернiвецької області
в складi: головуючого судді Григорчака Ю.П.
секретар судового засідання Майщук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
01 грудня 2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 . Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі - 2114,09 грн.; 1073,60 грн - судові витрати; 3000 грн. - витрати на правничу допомогу.
В судове засідання ОСОБА_1 та її представниця Капля А.С. не з`явилися, проте направили до суду заяву, в якій просять суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі № 727/1454/20 від 26.02.2020 року та постановою Шевченківського районного суду міста Чернівці у справі № 727/1453/20 від 21.02.2020 року.
01 грудня 2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено договір №1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 .
Вирішуючи спір між сторонами суд виходив з наступного.
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема договорів.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.
Згідно із частиною 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відтак позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний відшкодувати страхове відшкодування, яке відшкодоване ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» потерпілому ОСОБА_4 .
Згідно із частиною першою статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина 3 статті 512 ЦК України).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 року у справі №465/646/11 наголосила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Відповідно до частини 1 статті 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.
Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом.
За положеннями пункту 1.2 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».
Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, зокрема, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності (далі - страховики-резиденти).
За договором 1/Т про відступлення права вимоги від 01.12.2021 року відбулася заміна кредитора у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», яка є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , яка в силу Закону не є страховиком та не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права. ФОП ОСОБА_1 не є юридичною особою яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація) і не може мати статус страховика, а відступлення права вимоги в даному випадку суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 979 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.
Відтак, ФОП ОСОБА_1 не набула права вимоги на підставі договору 1/Т про відступлення права вимоги, укладеного 01.12.2021 року між ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ФОП ОСОБА_1 .
Таким чином, твердження позивача, що ФОП ОСОБА_1 на підставі договору № 1/Т відступлення права вимоги набула права кредитора і має право на відшкодування страхової виплати з відповідача ОСОБА_2 в порядку регресу, не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Судом відзначається, що з вище наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.
Таким чином, суд приходить до переконання, що відступлення права вимоги страховика, яким є ТДВ СК «Ю.ЕС.АЙ.», можливе лише особі, яка відповідає вимогам, передбаченим ч.1 ст. 984 ЦК України. Доказів належності ФОП ОСОБА_1 до осіб, які вправі займатися відповідним видом діяльності, суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків в порядку регресу, а відтак за таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слід відмовити
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя