Ухвала

28 липня 2023 року

м. Київ

справа № 752/3999/20

провадження № 61-5894ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Зайома Тамара Ростиславівна, про встановлення факту перебування у шлюбі, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно в порядку спадкування і за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Зайома Тамара Ростиславівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2023 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року, повний текст якої складено 9 березня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року; касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України; докази сплати судового збору.

Копію ухвали суду від 25 квітня 2023 року ОСОБА_1 отримала 17 травня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24 травня 2023 року до касаційного суду надійшли виправлена касаційна скарга, клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку для усунення недоліків касаційної скаргита клопотання про зменшення розміру судового збору до 2 180 грн

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про продовженнявстановленого судом процесуального строку для усунення недоліків касаційної скарги та зменшення розміру судового збору задоволено; зменшено розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року, до 2 180 грн; продовжено ОСОБА_1 встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 25 квітня 2023 року, на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених)

статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 грудня 2021 року у справі № 905/902/20 (провадження № 12-52гс21), у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року

у справі № 695/1732/16-ц (провадження № 61-38901св18), від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц (провадження № 61-15699св19),

від 22 березня 2023 року у справі № 755/13068/21

(провадження № 61-11657св22), від 21 лютого 2023 року

у справі № 916/3496/20, від 4 квітня 2023 року у справі № 523/11536/19 (провадження № 61-12110св22), від 22 грудня 2022 року

у справі № 910/2116/21 (910/12050/21), у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11, від 23 вересня 2015 року

у справі № 6-1026цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити посилання на постанови саме Верховного Суду, в яких зроблено висновок щодо застосування норми права, із зазначенням, у чому саме полягає невідповідність оскаржених судових рішень сформованій практиці у подібних правовідносинах.

Тому посилання заявника на незастосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях рішення Конституційного Суду України у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої

статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») від 3 червня 1999 року N 5-рп/99 касаційним судом не приймаються.

Також підставою касаційного оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 15 лютого 2023 рокузаявник визначає порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суди не дослідили зібрані у справі докази; суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання; суди прийняли рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені

пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва

від 27 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 15 лютого 2023 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києваматеріали цивільної справи № 752/3999/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Зайома Тамара Ростиславівна, про встановлення факту перебування у шлюбі, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно в порядку спадкування і за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Зайома Тамара Ростіславивна, про визнання права власності в порядку спадкування.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук