Справа № 332/749/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про зняття арешту та скасування заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить: зняти арешт та заборону на його відчуження з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 22496023 від 24.11.2010 виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в тому числі зняти відповідний арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 6377102.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 на праві приватної власності є співвласницею квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру набуте ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого 01.06.2004 року Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради.

Маючи намір розпорядитися власним майном, ОСОБА_2 , стало відомо, що квартиру Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі накладено арешт при виконанні виконавчого листа № 2 -1492 виданого 21.10.2008 року Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 292537186 від 24.12.2021 року на квартиру, яка належить ОСОБА_2 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 22496023 від 24.11.2010 виданої Заводським ВДВС ЗМУЮ державний виконавець Лучко О.С., реєстраційний номер обтяження 10539559 від 26.11.2010.

За відповідним обтяженням боржником значиться невідома особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 (надалі відповідач-2)

Заводський ВДВС ЗМУЮ незаконно наклав арешт на квартиру позивача так як помилково визначено в якості боржника, замість належного боржника яким є відповідач-2.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 жодного разу не була стороною у будь-яких судових справах у Заводському районному суді м. Запоріжжя, а отже арешт накладений на її квартиру є помилковим та незаконним, а отже повинен бути скасований.

20.12.2022 року ОСОБА_2 звернулася до Заводського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ із заявою про зняття арешту з її нерухомого майна, втому числі із вищезазначеної квартири.

14.02.2023 року ОСОБА_2 отримала від Заводського ВДВС у місті Запоріжжя лист за № 4391 від 01.02.2022 в якому повідомлялося, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження та її спец розділу, на виконанні у Заводському ВДВС перебувало виконавче провадження № 22496023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1492 виданого 21.10.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь Концерну «МТМ» заборгованості у розмірі 3727,02. В ході примусового виконання рішення 24.11.2010 року державним виконавцем Гайдаш О.С. звернено стягнення на майно боржника шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 26.11.2010 року виконавче провадження № 22496023 завершено на підставі п.10 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням його за належністю до іншого ВДВС. У Знятті арешту було відмовлено.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2022 року справа була передана до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на підставі ч. 2 ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2022 року справа була передана в провадження судді Боєва Є.С.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

20.05.2022 року від начальника відділу Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) О. Бондаренка надійшов відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває кілька виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

01.05.2022 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому зазначив, що позивачка є його матір`ю, вона померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому просив зупинити провадження у справі до встановлення правонаступника.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2022 року було зупинено провадження у справі до вирішення питання про залучення до участі по справі правонаступника.

29.03.2023 року надійшло клопотання ОСОБА_3 про заміну сторони позивача у справі та поновлення провадження, яке мотивовано тим, що на час смерті ОСОБА_2 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований та фактично проживав він, й у подальшому заявив про прийняття спадщини після померлої матері.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2023 було поновлено провадження по справі та залучено до участі у справі ОСОБА_3 , призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін

10.04.2023 від Заводського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) О. Бондаренка надійшов ще один відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відтак, повторний відзив поданий із значним пропуском строку, встановленого законом та судом, клопотання про поновлення строків на його подання не заявлено, а тому в силу ч. 2 ст. 126 ЦПК України, викладені у повторному відзиві доводи залишаються без розгляду судом.

Відповідачу-2 копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання. Направлені документи повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання»

Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідач-2 у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку також подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_2 від 01.06.2004 року та довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 292537186 від 24.12.2021 року.

З вказаної довідки вбачається, що на квартиру накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 22496023 від 24.11.2010 Заводським ВДВС ЗМУЮ. Боржником зазначена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до листа Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.02.2022 року № 4391 не має законних підстав для зняття арешту майна, у зв`язку із тим, що несплачений борг.

Згідно з довідками приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Цекеєвоїх І.О. від 25.05.2022 та 24.03.2023, ОСОБА_3 заявив про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1947 р.н., відомостей про інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.

Аналізуючи в сукупності матеріали справи, судом встановлено, що помилково накладено арешт на квартиру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Адже реальним боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим, порушується право на володіння та користування квартирою за життя позивачки та такі ж права її правонаступника ОСОБА_4 , оскільки правових підстав для перебування належного позивачу майна під арештом немає.

Представник органу державної виконавчої служби у відзиві не спростовує вказані обставини щодо відсутності виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись лише на наявність виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що було перевірено судом в порядку ч. 7 ст. 85 ЦПК України, при цьому відомості про виконавче провадження ВП 22496023 від 24.11.2010 в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право : вернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормою статті 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист праві основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, судом встановлено, що в зв`язку з співпадінням анкетних даних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним виконавцем помилково був накладений арешт на квартиру позивачки, що порушує цивільні її права та інтереси (за життя) та її правонаступника як власників майна. Позасудовим шляхом вирішити питання зняття арешту не можливо, що вбачається із відповіді відділу державної виконавчої служби (а.с. 11-12) та позиції відповідача-1 у справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 про зняття арешту та скасування заборони на його відчуження задовольнити.

Зняти арешт та заборону на його відчуження з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), який було накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 22496023 від 24.11.2010, яка видана Заводським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в тому числі зняти відповідний арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 10539559 від 26.11.2010, реєстраційний номер майна 6377102.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються такі відомості:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Правонаступник позивача: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1 Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25-А, ;

Відповідач 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

04.05.23