Справа № 515/1108/21
Провадження № 2/515/539/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Зубова О.С., секретар судового засідання Комерзан Л.І., Коренчук О.Е. за участю прокурорів Гузь В.Г., Кайкуліної О.І., представника Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Логінова О.Г., представника відповідача адвоката Македонської І.О. (у режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області та ОСОБА_1 15 квітня 2015 року укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_1 передано в строкове платне користування земельні ділянки, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для сінокосіння і випасання худоби у межах території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, за умовами якого в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 129, 3607 га строком на 49 років. В наступному відповідно до постанови КМУ зазначені земельні ділянки передано Татарбунарській міській раді у комунальну власність. Згідно з п.4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Дмитрівської сільської ради в УДКСУ у Татарбунарському районі Одеської області у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки станом на 01 січня 2015 року, з визначенням розміру плати за рік наступним розрахунком за місяць. Відповідно до п.4.2 Договору орендна плата, без внесення змін до договору індексується станом на 1 січня кожного наступного року, виходячи із індексу споживчих цін за повний минулий календарний рік на коефіцієнт індексації Кі, що визначається за формулою визначеною ст.289 Податкового кодексу України. Пунктом 4.3 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 28-го числа кожного місяця, наступного за звітним, у розмірі, встановленому п.4.1 договору, за кожен місяць. Згідно з п.13.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства та цього договору. Однак, ОСОБА_1 свої обов`язки щодо сплати орендної плати належним чином не виконував. Станом на 14 липня 2021 року ОСОБА_1 заборгованість склала 35275, 37 грн (заборгованість станом на 31 грудня 2020 року у розмірі 28 097, 12 грн + 7 178, 25 грн за 5 місяців 2021 року), яка складається із заборгованості з орендної плати у розмірі 35189, 45 грн та пені в розмірі 85, 92 грн (нарахованої у 2019 році), з 2019 року жодних заходів щодо сплати орендної плати та погашення заборгованості не вживається. Посилаючись на істотне порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 15 квітня 2015 року за систематичної несплати орендної плати позивач просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь Татарбунарської міської ради Одеської області заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 35 189, 45 грн; розірвати договір оренди землі №025 від 15 квітня 2015 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області та ОСОБА_1 , та зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що орендна плата ним вносилася у повному обсязі на умовах передоплати, тобто наперед. За період 2015-2021 рік, з урахуванням сплати орендної плати, заборгованість мала місце: станом на 01 січня 2019 року 3555, 00 грн; станом на 01 січня 2020 року 10869, 32 грн; станом на 01 січня 2021 року 28 097, 12 грн. Протягом серпня жовтня 2021 року ним сплачено у рахунок погашення податкового боргу по орендній платі за землю минулих років у загальній сумі 30 100, 00грн, у зв`язку з чим нарахована сума орендної плати за землю 2015-2020 роки надійшла до бюджету у повному обсязі та станом на 22 жовтня 2021 року існує переплата у сумі 1839, 73 грн.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Македонська І.О. позовні вимоги не визнала, послалася на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву та додатково зазначаючи, що плата за землю належить до місцевих податків, яка є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, та базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Оплачувати орендну плату він прострочив, оскільки на початок 2020 року в банківській системі відбулися зміни номерів рахунків, він не знав нових рахунків орендодавця, перехід права власності на земельні ділянки тривале не був зареєстрований у встановленому законом порядку, а Дмитрівська сільська рада знаходилася в стадії припинення, він не отримував в порядку ст.42 ПКУ повідомлень-рішень про внесення податку, в якому визначається сума оплати за оренду землі, в 2020 2021 роках у зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COVID-19 було запроваджено на території України карантину.

Представники Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у своїх письмових поясненнях просили справу слухати у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги (а.с.84, 93-97).

Ухвалою суду від 22 червня 2023 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення орендної плати за відмови представника Татарбунарської міської ради Логінова О.Г. у зв`язку з погашенням заборгованості.

Фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та докази, на підставі яких вони встановлені.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази надані сторонами, суд встановив наступні фактичні обставини.

15 квітня 2015 року між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області та ОСОБА_1 на підставі наказів Головного управління Держземагенства в Одеській області від 15 квітня 2015 року №№15-590/14-15-СГ, 15-591/14-15-СГ, 15-592/14-15-СГ, 15-593/14-15-СГ, 15-594/14-15-СГ, 15-595/14-15-СГ укладено договір оренди землі №025, за умовами якого Головним управлінням надано, а ОСОБА_1 прийнято в строкове платне користування земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для сінокосіння і випасання худоби у межах території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населеного пункту), загальною площею 129, 3607 га, у тому числі пасовища 129, 3607 га, які складаються із 6 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:002:1992 площею 47, 8426 га; :01:002:0817 площею 4, 7812 га; :01:002:1993 площею 37, 3685 га; :01:002:0816 площею 9, 2501 га; :01:002:0815 площею 14, 2031 га; :01:002:1994 площею 15, 9152 га, строком на 49 років (а.с.26-34, 50-55). Відповідно до наказу Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 08 грудня 2020 року №43-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту про передачу землі від 08 грудня 2020 року зазначені земельні ділянки передано Татарбунарській міській раді у комунальну власність (а.с.42-47).

Право ОСОБА_1 на користування зазначеними земельними ділянками зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2015 року за №№9490381, 9491601, 94922743, 9493748, 9494376, 9494771 (а.с.56-66).

Жодна із сторін не оспорювала факт укладення вказаного договору та його чинність.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Дмитрівської сільської ради в УДКСУ у Татарбунарському районі Одеської області у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки станом на 01 січня 2015 року, а саме: 6 371, 40 грн за 1 рік, що складає 530, 95 грн за 1 місяць за земельну ділянку площею 47, 8426 га, кадастровий номер: :01:002:1992; 636, 84 грн за 1 рік, що складає 53, 07 грн за 1 місяць за земельну ділянку площею 4, 7812 га, кадастровий номер: :01:002:0817; 4 976, 52 грн за 1 рік, що складає 414, 71 грн за 1 місяць за земельну ділянку площею 37, 3685 га, кадастровий номер: :01:002:1993; 1 231, 92 грн за 1 рік, що складає 102, 66 грн за 1 місяць за земельну ділянку площею 9, 2501 га, кадастровий номер: :01:002:0816; 1 891, 56 грн за 1 рік, що складає 157, 63 грн за один місяць за земельну ділянку площею 14, 2031 га, кадастровий номер: :01:002:0815; 1 119, 56 грн за 1 рік, що складає 176, 63 грн за один місяць за земельну ділянку площею 15, 9152 га, кадастровий номер: :01:002:1994 (а.с.35-40 т.1).

У 2020 році здійснюється передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення з державної власності у комунальну власність. Земельні ділянки Дмитрівської сільської ради передані Татарбунарській міській раді за актом прийому-передачі від 08.12.2020 року (т.1 а.с.43).

Право комунальної власності на вищевказані земельні ділянки зареєстровано за Татарбунарською міською радою 19.10.2021 року.

Зазначене підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №285712660; №285714939; №285715676; 285720157; №285724104; 2.

Згідно з довідками Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 14.07.2021 (а.с.41 т.1) відповідачем оплата проводилася наступним станом:

-на 01 січня 2018 року мається переплата у сумі 7772, 20грн,

-за 2018 рік нараховано 17227,8 грн. зараховано переплата у сумі 7772,20 грн остаток 9455,6, тобто оплачено за 5 місяців та 01.06.2018 додатково оплачено 5900,00 тобто оплачено 13672,2 всього за 9,5 місяців недоплата склала 3555,6 за 2,5 місяців;

-за 2019 рік нараховано 17227,8 грн., сплачено 05.02.2019 року 10000 грн. тобто заборгованість за 2018 рік 3555,6 грн. остаток 6444,4 грн. за 4.5 місяців 2019 року заборгованість 10783,4 грн. за 7,5 місяців.

-за 2020 рік нараховано 17227,8 грн., оплати не було, заборгованість 17227,8 грн. за всі 12 місяців;

-за 5 місяців 2021 року нараховано 7178,25 грн. та також оплати не було.

Всього заборгованість склала 35275,37 грн. тобто за 21,5 місяців.

Відповідно до листа Татарбунарської міської ради від 16.06.2023 року т.3 а.с.104) відповідач оплату оренді землі здійснював на рахунок Дмитрівської сільської ради.

Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області на адресу ОСОБА_1 упродовж 2018-2020 років направлялись податкові повідомлення-рішення про сплату орендної плати за землю №№25596-08-1507 від 30.06.2018, -1502 від 02 липня 2019 року та -1502 від 09 червня 2020 року, однак останнім орендну плату за землю в повному обсязі сплачено не було (а.с.20-22).

Станом на 01 травня 2023 року заборгованість відповідача по орендній платі погашена.

Згідно з ухвалою суду від 22 червня 2023 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення орендної плати за відмови представника Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Логінова О.Г. у зв`язку з погашенням заборгованості.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.15 Закону України, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст.21 "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно абз.6 ч.2 ст.25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в тому числі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У пункті "д" ч.1 ст.141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено правовий висновок: аналіз змісту статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи характер спірних правовідносин, у справах даної категорії на відповідача покладається процесуальний обов`язок довести факт відсутності систематичної несплати орендної плати чи істотності допущеного порушення умов договору.

Позивач, як на підставу розірвання договору оренди, посилається на систематичну несплату у повному обсязі відповідачем орендної плати за 2018-2021 роки.

Так, матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем умови договору оренди землі - оплати орендної плати за користування земельними ділянками за період 2018-2021 роки у встановлений договором строк та розмір.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно з п.12.3 договору його дія припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельні ділянки у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав їх в оренду.

Таким чином належним способом захисту та відновлення порушеного права місцевої територіальної громади є як припинення договірних відносин шляхом розірвання договору оренди, так і повернення предмету спору його законному володільцю.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Представник відповідача не заперечувала наявність заборгованості по оплаті відповідачем орендної плати, але зазначала, що вона склалася не з його вини, а за об`єктивних причин.

При цьому фактично не зазначила причини неповної оплати за жовтень 2018 року та несвоєчасної оплати оренди землі за листопад та грудень 2018 року, тому суд вважає що ця несвоєчасно здійснена оплата відбулась без поважних причин.

За 2019 рік заборгованість склала 10783,4 грн. за 7,5 місяців, тобто неповністю здійсненна плата за травень та взагалі до подачі позову не була проведена оплата за червень-грудень 2019 року, при цьому причини несплати відповідачем по 05 серпня 2019 року не зазначалися, тобто також без поважних причин, а далі представник відповідача зазначив як поважну причину несплати зміна з 05.08.2019 номерів банківських рахунків відповідно до постанови правління Національного Банку України №162 від 28.12.2018 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» але відповідно до п.3 зазначеної постанови Банки України зобов`язані з 05 серпня до 31 жовтня 2019 року самостійно здійснювати зміну (не за ініціативою клієнта) діючих рахунків клієнтів банків відповідно до вимог стандарту IBAN із збереженням довжини номера рахунку аналітичного обліку - не більше 14 символів. таким чином до 31.10.2019 року нездійснення оплати оренди також відбулося явно без поважних причин. Посилання на цю причину, як на поважність причини несплати з 01.11.2019 року суд вважає надуманими так як новий номер рахунку він мав можливість побачити на квитанціях, якщо платив би в період з 05 серпня по 31 жовтня 2019 року або звернувшись до орендодавця (на той час Дмитрівської сільської ради).

Доводи про те, що він звертався але не отримав, а також на те, що саме орендодавець повинен був сповістити його про новий банківський рахунок, суд, даючи оцінку зазначеним обставинам, вважає цій аргумент надуманим з метою виправдання свого порушення обов`язку по оплаті оренди землі.

Доводи представника відповідача про поважність причин несплати оренди землі у 2020 році те що здійснювався перехід права власності з державної до комунальної який на її думку закінчився 19.10.2021 року, коли відбулася реєстрація нового власника землі, а представник прокуратури 08.12.2020 року, коли згідно з актом передачі землі, орендована земля була фактично передана Татарбунарської міської раді, Суд також вважає необґрунтованими, оскільки в цьому випадку він повинний був здійснювати оплату на рахунок Дмитрівської сільської ради, яка на той час знаходилася в стадії припинення, але не була припинена.

Також представник відповідача зазначала, що відповідно до ст.285.1 ПКУ орендна плата за землю сплачується не помісячно, а одним платежем раз в рік, після надходження податкового повідомленнярішення, які контролюючі органи та орендодавець в порушення п.286.5 ПКУ не надсилали йому до 01 липня поточного року тому не була своєчасно здійснена плата за 2020 та 2021 роки.

Суд вважає вказані доводи представника відповідача помилковими, оскільки зазначені норми податкового законодавства, регулюють правовідношення, які стосуються оподаткування. У свою чергу, відповідно до пунктів 288.1-288-7 ПКУ підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем не пізніше 28-го числа кожного місяця, наступного за звітним, у розмірі, встановленому п.4.1 договору, за кожен місяць.

Згідно з п.4.2 Договору орендна плата, визначена пунктом 4.1 цього договору, без внесення змін до договору, індексується станом на 1 січня кожного наступного року, виходячи із індексу споживчих цін за повний минулий календарний рік на коефіцієнт індексації Кі, що визначається за формулою визначеною ст.289 Податкового кодексу України.

Доводи про те що про суму заборгованості його сповістили тільки 14.07.2021 року, після чого він зміг здійснити погашення заборгованості також надумані, так як розмір плати був чітко визначений в розділі 4 Договору про оренду, а саме по 1435,65 грн. кожного місяця, тому не було підстав чекати повідомлень про розмір плати.

Крім того, такі податкові повідомлення-рішення за 2018-2021 рік складалися, копії яких маються у справі (а.с.127-134 т.3).

Відповідачем не зазначено і не доведено також, яким чином перешкоджало йому своєчасно та в повному обсязі сплачувати оренду землі запровадження на території України карантину зв`язку COVID-19, так як доступ до державних органів та установ був обмежений але не закритий.

Оскільки позивач не дотримався умов договору про оренду землі, систематично порушував строки сплати орендної плати договір оренди в силу пункту "д" ч.1 ст.141 ЗК України підлягає розірванню з відповідними наслідками про повернення земельної ділянки власнику згідно ст.34 Закону України «Про оренду землі», пунктів 7.1 та 12.3 Договору оренди землі, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 18 160 грн.

Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки - задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №025 від 15 квітня 2015 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області та ОСОБА_1 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №№9490381, 9491601, 94922743, 9493748, 9494376, 9494771.

Зобов`язати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повернути Татарбунарській міській раді Одеської області, , земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 47, 8426 га, кадастровий номер :01:002:1992; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4, 7812 га, кадастровий номер :01:002:0817; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 37, 3685 га, кадастровий номер :01:002:1993; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 9, 2501 га, кадастровий номер :01:002:0816, земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 14, 2031 га, кадастровий номер :01:002:0815 площею; земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 15, 9152 га, кадастровий номер :01:002:1994.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Одеської обласної прокуратури за такими реквізитами: отримувач коштів - Одеська обласна прокуратура (адреса: вул.Пушкінська, буд.3, м. Одеса, 65026), код отримувача (код ЄДРПОУ) - 03528552, рахунок отримувача - UА0000564, банк отримувача - ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820172, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір у розмірі 18 160, 00 грн (вісімнадцять тисяч сто шістдесят грн 00 к.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.11.2023.

Головуючий суддя Зубов О.С.