Справа № 523/3856/20
Провадження №2/523/1019/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

За участю представників позивача : адвокатів Мирковіч В.Ю. та Берконич Ю.О. представника його відповідача ОСОБА_3 адвоката Осадчого А.Ю.

Установив

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом та з урахуванням уточненої позовної заяви від 15 серпня 2022 року просила поділити спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - квартири АДРЕСА_5 .

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 14 серпня 2019 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Масловою М.В. заведена спадкова справа 436л/2019 до майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем померлого є ОСОБА_1 (спадкоємиця за заповітом), ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , на яку померлий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 склав заповіт, посвідчений Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, за реєстраційним № 1-429. ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом 14 серпня 2019 року.

До складу спадкового майна, яке належало померлому ОСОБА_6 на праві власності входить квартира АДРЕСА_5 .

19 серпня 2019 року року до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі звернулася непрацездатна мати померлого - ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини за законом, яка зазначила також інших спадкоємців:

-дружину померлого, громадянку Російської Федерації - ОСОБА_5 ;

-дочку померлого, громадянку Російської Федерації - ОСОБА_4 ;

-непрацездатного батька померлого - ОСОБА_7 .

Приймаючи до уваги наявність заповіту на все належне спадкодавцю майно, посвідченого 12.06.2019 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одесі за реєстраційним № 1-429 на ім`я позивачки ОСОБА_1 , та відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України, згідно до якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), розмір обов`язкової частки у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , з урахуванням кола спадкоємців першої черги спадкування буде дорівнювати 1/8 від загального складу спадщини: 1:4:2.

Станом на 29 січня 2020 року до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі звернулись із заявою про прийняття спадщини за законом наступні спадкоємці: ОСОБА_3 (мати спадкодавця), ОСОБА_7 (батько спадкодавця), ОСОБА_4 (донька спадкодавця).

З урахуванням ч. 1 ст. 1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині мають тільки непрацездатні батьки - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

27.02.2020 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Маслова М.В. винесла постанову за № 436л/2019/02-14, в якій, посилаючись на те, що, відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, внаслідок чого, дружина померлого ОСОБА_5 може виділити зі спадщини 1/2 частку майна на праві спільної сумісної власності, з чим не згодна спадкоємиця за заповітом - ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Маслова М.В. відмовила гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 спадкового майно, яке належало померлому.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69235138 від 17.06.2022 року спадкова справа після його смерті не відкривалася.

Але, відповідно до повного витягу за № 7 від 05.08.2022 року з Державного рєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 630 від 15.08.2003 року, у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Згідно до листа Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради за №651/01-09 від 20.06.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 25.06.2006 року значились зареєстрованими ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Таким чином, дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його спадкоємцем першої черги спадкування. А, відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_7 , тобто 1/8 від квартири АДРЕСА_5 , і ця спадщина належить їй, як спадкоємцеві, з моменту відкриття спадщини.

Позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на частку у розмірі 3/4 частини від житлового приміщення - квартири АДРЕСА_5 вартістю 319'500 грн. та призвести поділ спадкового майна між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з другого боку, визнавши за ОСОБА_1 одноособове право власності на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_5 стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 39'937 грн. 50 коп. (319'500 : 8) та стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 39'937 грн. 50 коп. (319'500 : 8).

Одночасно у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 були особисто понесені витрати по лікуванню спадкодавця ОСОБА_6 в сумі 41'365 грн. 75 коп. та на його поховання в сумі 31'250 грн., то відповідно до вимог ст. 1232 ЦК України, позивачка бажає отримати від відповідачів компенсацію за ці витрати: з ОСОБА_3 - 9'076 грн. 97 коп. (41'365 грн. 75 коп. + 11'250 грн. : 8) та з ОСОБА_2 - 9'076 грн. 97 коп. (41'365 грн. 75 коп. + 31'250 рн. : 8).

У зв`язку із викладеним, на думку позивачки, компенсація на користь ОСОБА_3 за 1/8 частку в квартирі АДРЕСА_5 повинна бути зменшена до 30860 грн. 53 коп. (39'937 грн. 50 коп. - 9'076 грн. 97 коп.), а компенсація на користь ОСОБА_2 за 1/8 частку в квартирі АДРЕСА_5 повинна бути зменшена до 30'860 грн. 53 коп. (39'937 грн. 50 коп. - 9'076 грн. 97 коп.).

Вищенаведене стало підставою для звернення до суду для захисту своїх прав спадкоємцем за законом.

Представники позивача адвокати Мирковіч Ю.О. і Берконич Ю.О. в судовому засіданні просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові та уточненій позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Осадчий А. Ю. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, про розгляд справи обізнані належним чином, оскільки за час розгляду справи судом доручались відповідному суду Російської Федерації провести деякі процесуальні дії, котрі повернулись на адресу суду після виконання (а.с.57-62 т.2).

Окрім того, в судовому засіданні Центрального районного суду міста Сочі Краснодарського краю РФ від 01 грудня 2021 року ОСОБА_4 зазначила, що з позовними вимогами погоджується у разі того, що до неї не буде жодних грошових вимог по даній цивільній справі. (т.2, а.с. 58).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Так як заповіт не складався, то мають застосовуватись приписи статті 1258 та 1261 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Керуючись припасами статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2-4 статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що 14 серпня 2019 року державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Масловою М.В. заведена спадкова справа 436л/2019 до майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_6 .

Спадковою масою є квартира за адресою: АДРЕСА_6 .

Окрім того, об`єкти нерухомості, з яких складається спадкова маса, стали власністю спадкодавця ОСОБА_6 внаслідок укладення з ним у якості набувача договорів дарування.

Зокрема:

1. 11.04.2014 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Штогріна О.І. посвідчила та зареєструвала за реєстровим № 459 договір дарування, за яким гр. ОСОБА_8 подарував ОСОБА_6 нежитлове приміщення № 14 (комору) площею 7,3 кв. м, що була розташована на 16-му поверсі будинку АДРЕСА_8 ;

2. 11.04.2014 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Штогріна О.І. посвідчила та зареєструвала за реєстровим № 462 договір дарування, за яким гр. ОСОБА_8 подарував ОСОБА_6 нежитлове приміщення № 10 (комору) площею 15,3 кв. м, що була розташована на 16-му поверсі будинку АДРЕСА_8 .

В наступному на підставі висновку ТОВ «Одеське БТІ» за № 179/16 від 03.06.2016 року щодо технічної можливості об`єднання нежилих приміщень № 10 та АДРЕСА_9 в житлову квартиру загальною площею 27,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв. м, ці нежилі приміщення були поєднані в квартиру, про що була складена Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яка 01.06.2016 року зареєстрована в Департаменті ДАБІ в Одеській області серії ОД № 87. На підставі вказаних вище документів цей об`єкт нерухомості у якості об`єкту житлової нерухомості - квартири АДРЕСА_5 зареєстрований 23.06.2016 року за реєстраційним № 01 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як належний на праві власності ОСОБА_6 .

Таким чином, об`єкт нерухомості: житлове приміщення - квартира АДРЕСА_5 загальною площею 27,6 кв. м, житловою площею 14,7 кв. м. являється одноособовою власністю спадкодавця ОСОБА_6 , співвласником яких його дружина ОСОБА_5 не являється, через що вона по стану на 29.01.2020 року до Приморської у м. Одесі державної нотаріальної контори із заявою про визначення за нею частки дружини на спільне майно подружжя не звернулася.

Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцем померлого є ОСОБА_1 (спадкоємиця за заповітом), ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 , на яку померлий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 склав заповіт, посвідчений Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, за реєстраційним № 1-429. ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини за заповітом 14 серпня 2019 року.

19 серпня 2019 року року до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі звернулася непрацездатна мати померлого - ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини за законом, яка зазначила також інших спадкоємців:

-дружину померлого, громадянку Російської Федерації - ОСОБА_5 ;

-дочку померлого, громадянку Російської Федерації - ОСОБА_4 ;

-непрацездатного батька померлого - ОСОБА_7 .

Приймаючи до уваги наявність заповіту на все належне спадкодавцю майно, посвідченого 12.06.2019 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одесі за реєстраційним № 1-429 на ім`я позивачки ОСОБА_1 , та відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України, згідно до якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), розмір обов`язкової частки у спадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 , з урахуванням кола спадкоємців першої черги спадкування буде дорівнювати 1/8 від загального складу спадщини: 1:4:2.

Станом на 29 січня 2020 року до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі звернулись із заявою про прийняття спадщини за законом наступні спадкоємці: ОСОБА_3 (мати спадкодавця), ОСОБА_7 (батько спадкодавця), ОСОБА_4 (донька спадкодавця).

З урахуванням ч. 1 ст. 1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині мають тільки непрацездатні батьки - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69235138 від 17.06.2022 року спадкова справа після його смерті не відкривалася.

Але, відповідно до повного витягу за № 7 від 05.08.2022 року з Державного рєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 630 від 15.08.2003 року, у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Згідно до листа Департаменту з надання адміністративних послуг Одеської міської ради за №651/01-09 від 20.06.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 25.06.2006 року значились зареєстрованими ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Таким чином, дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_2 , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є його спадкоємцем першої черги спадкування. А, відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_9 , тобто 1/8 від квартири АДРЕСА_5 , і ця спадщина належить їй, як спадкоємцеві, з моменту відкриття спадщини.

Що стосується повнолітньої та працездатної доньки спадкодавця - ОСОБА_4 , що не має права на обов`язкову частку у спадщині, то наявність заповіту на все належне спадкодавцеві ОСОБА_6 майно, посвідченого 12.06.2019 року Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одесі за реєстраційним № 1-429 на ім`я позивачки ОСОБА_1 , виключає її з списку осіб, які, відповідно до вимог ст. ст. 1297-1298 ЦК України, мають право вимагати видачу ним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Одночасно з кола осіб, які мають право вимагати видачу ним свідоцтва про право на спадщину за законом, слід виключити повнолітню та працездатну дружину спадкодавця ОСОБА_5 , яка до того ж, не звернулася, відповідно до вимог ст. ст. 1269-1270 ЦК України, із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок чого, згідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що що не прийняла спадщину.

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на визнання за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 , права власності на частку у розмірі 3/4 частини від житлового приміщення - квартири АДРЕСА_5 .

Щодо позовних вимог про проведення поділу спадкового майна між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з другого боку, визнавши та ОСОБА_1 одноособове право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_10 , одночасно стягнувши ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 30860 гривень 53 копійок, суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Матеріали справи (т.1, а.с. 11-26) містять звіт ТОВ «УкрПрофі» про незалежну оцінку вартості житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_10 .

Згідно зазначеного звіту, вартість об`єкта оцінки, вищезазначеної квартири дійсно складає 319500 гривень, станом на 19 лютого 2020 року. (а.с. 16).

Однак, термін дії Звіту оцінки складає 6 місяців від дати оцінки, за умови незмінності політичної та соціально-економічної ситуації, яка може вплинути на зроблені в ході оціночних процедур допущеннях.

Курс НБУ на дату оцінки складав 24, 4431 гривень за 1 долар США.

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію Російської Федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ. Крім того, термін дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

Таким чином, на думку суду, з часу визначення вартості житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_10 , крім того що сплинуло пів року (фактично пройшло більше трьох років), в Україні змінились як політична та соціально-економічна ситуація, яка вплинула на зроблені в ході оціночних процедур допущеннях, тому суд не приймає як належний доказ вартості спірного майна Звіт ТОВ «УкрПрофі» про незалежну оцінку вартості спірної квартири.

Незважаючи на те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна, оскільки виникнення певного з названих прав пов`язується з різними моментами у часі та різними юридичними фактами.

Суди мають встановити факт виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна як умову вирішення правового питання припинення такого права стосовно одного із співвласників. Факт звернення спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не підтверджує набуття ними права власності на об`єкт, що входить до складу спадкового майна, а тому відсутні підстави для вирішення питання про припинення права власності на нього (фактично з такими позовними вимогами і звернулась позивачка).

Таким чином, не встановивши факт виникнення права власності на частки у спірному майні у позивача та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , необхідно зробити висновок, що право позивачки на момент звернення до суду з позовом не було порушене, оскільки вони не зареєстрували за собою право власності, а тому юридично не є власниками спірного майна.

Щодо заявлених вимог про фактичне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 частини витрат на поховання та лікування спадкодавця ОСОБА_6 , суд також відмовляє у задоволенні, оскільки жодних належних та допустимих доказів понесення зазначених витрат матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд стягує частково судовий збір та витрати на правничу допомогу з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 , право власності на частку у розмірі 3/4 частини від житлового приміщення - квартири АДРЕСА_5 .

В задоволенні інших позовних вимог, що викладені в уточненій позовній заяві від 15 серпня 2022 року (т. 2, а.с. 112-116) - відмовити у задоволені.

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_11 , судовий збір у загальному розмірі 590 гривень 15 копійок рівними частинами, тобто по 295 гривень 07 копійок з кожної.

Стягнути з ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_11 , витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 5000 гривень копійок рівними частинами, тобто по 2500 гривень 00 копійок з кожної.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08 травня 2023 року.

Суддя