Справа №345/3950/23
Провадження № 2/345/1062/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів сплачених за комунальні послуги, -

встановив:

Представник позивачаадвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Разом з нею співвласником є відповідач ОСОБА_2 , який на даний час проживає там. Через те, що відповідач веде аморальний спосіб життя, позивачка позбавлена можливості проживати у своїй квартирі, тому проживає у другого сина ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач, який проживає за адресою АДРЕСА_3 , користується тут всіма комунальними послугами, проте тривалий час не сплачує за них, через що періодично виникає заборгованість, яку пізніше змушена сплачувати позивачка як відповідальний власник, оскільки на неї відкриті особові рахунки за комунальні послуги. В позовній заяві зазначено, що позивачка сплатила, хоча фактично не користувалася ними, комунальних послуг на суму 29735,49 грн., в тому числі за постачання електроенергії 17218,32 грн., за послуги з водопостачання 920,16 грн., за послуги з централізованого теплопостачання 4464,01 грн., за утримання будинку та прибудинкової території 7133,00 грн.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідача 29735,49 грн. витрат, понесених нею з оплати комунальних послуг, та судовий збір.

11.10.2023 представник позивача ОСОБА_3 подав суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача понесені позивачкою витрати по сплаті комунальних послуг за період з серпня 2020 року на загальну суму 20767,29 грн., в тому числі за постачання електроенергії 8250,12 грн., за послуги з водопостачання 920,16 грн., за послуги з централізованого теплопостачання 4464,01 грн., за утримання будинку та прибудинкової території 7133,00 грн.

Ухвалою від 21.08.2023 провадження було відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В заяві повідомив, що хворіє і не має чим оплачувати комунальні послуги. Також підтвердив, що позивачка ОСОБА_1 в даній квартирі не проживає з 2015 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 16.11.1994, власниками квартири за адресою АДРЕСА_4 , є ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 . Дана квартира належить їм на праві приватної спільної сумісної власності у рівних долях (а.с.14).

Згідно довідки про зареєстрованих осіб, яка видана 21.11.2022 управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Калуської міської ради, за адресою м.Калуш, вул. Молодіжна, 8/60 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.15)

Відповідно до акту про встановлення факту проживання № 687 від 23.06.2021 встановлено, що ОСОБА_1 з 2015 року проживає, але не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Згідно акту № 78 від 16.11.2022 встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 , зареєстровані ОСОБА_1 власник квартири та онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проте не проживають з 2015 року.

Відповідно до інформації про нарахування та оплату за постачання електроенергії за адресою АДРЕСА_4 , за період з серпня 2020 по травень 2023 проведено оплат за надані послуги в сумі 8250,12 грн. (а.с.5).

Згідно виписки, виданої ТзОВ «УК Теплодім» за адресою АДРЕСА_4 , за період з квітня 2021 по жовтень 2022 проведено оплат за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7133,00 грн. (а.с.7).

Згідно виписки «Калуська енергетична компанія» за адресою АДРЕСА_4 , за період з листопада 2021 по червень 2023 проведено оплат за надані послуги з водопостачання в сумі 920,16 грн. (а.с.9).

Як передбачено довідкою філії «Калуська ТЕЦ» ТОВ «Костанза», за адресою АДРЕСА_4 , за період з жовтня 2020 по липень 2023 проведено оплат за надані послуги з централізованого теплопостачання в сумі 4464,01 грн. (а.с.10-11).

Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України та предметом позову є стягнення грошових коштів.

Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, що врегульовані ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги»

Ст.ст. 316, 319 ЦК України, на яку посилається позивач, передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власність зобов`язує.

Згідно до ст.360 ЦК України, Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Ст.543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до вимог ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Так, дійсно, як встановлено в судовому засіданні позивач у 2020-2022 роках здійснювала оплату комунальних послуг з утриманню квартири за адресою АДРЕСА_3 , а тому має право на відшкодування оплачених витрат з відповідача, як співвласника квартири, але частково з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

Ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що незалежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до вимог п.6 ч.1, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Оскільки у відповідача відсутнє підтвердження про право на несплату комунальних платежів, а позивач здійснювала таку оплату відповідно до положень ст.544 ЦК України, вона, як боржник, виконала солідарний обов`язок, тому має право на збороню вимогу до іншого солідарного боржника в рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки яка припадає на нього.

Так, з аналізу зазначених норм ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках, що є одним із видів житлово-комунальних послуг.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача коштів, які були сплачені позивачем за надану послугу утримання будинку та прибудинкової території відповідно до його частки у квартирі, тобто 50 відсотків в сумі 3566,50 грн.

Також, оскільки нарахування за послугу з централізованого теплопостачання проводиться із урахуванням площі, що опалюється, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача коштів, які були сплачені позивачем за надану послугу з централізованого постачання, відповідно до його частки у квартирі, тобто 50 відсотків в сумі 2232,01 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача коштів оплачених позивачем за витрачену електроенергію та послуги з водопостачання, що фіксувалась лічильником, то згідно акту № 78 від 16.11.2022 встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1 власник квартири та онуки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проте не проживають з 2015 року, тобто фактично даною послугою користувався тільки відповідач. Тому суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача оплачених коштів за постачання електроенергії 8250,12 грн., за послуги з водопостачання 920,16 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 773,85 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів сплачених за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_4 , жительки АДРЕСА_2 , 14968,77 грн. понесених нею витрат з оплати комунальних послуг та 773,85 грн. сплаченого судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий