Житомирський апеляційний суд
Справа №295/692/20 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М.
Категорія 10 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/692/20 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними свідоцтв про право власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , поданою через представника ОСОБА_12 ,

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради; треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Просив: визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення виконкому Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та внесення змін» щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, за якими змінюються розміри ідеальних часток в спільному праві на житлові будинки в зв`язку з прибудовами, згідно з додатком 2; визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , видані на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402, а саме: свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_5 на 59/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_6 на 2/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_7 на 4/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_2 на 28/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_3 на 6/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ; свідоцтво про право власності, видане ОСОБА_4 на 1/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 березня 2008 року серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 28 лютого 2008 року за №167, його бабі ОСОБА_13 на праві приватної власності належало 15/100 ід.ч. об`єкта, розташованого в АДРЕСА_1 , який складається з двох житлових будинків та надвірних будівель. ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, а він, як єдиний її спадкоємець за законом, спадщину прийняв. Під час оформлення своїх спадкових прав йому стало відомо про те, що виконком Житомирської міської ради прийняв рішення від 19 вересня 2012 року №402 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та внесення змін», пунктом 2 якого вирішено оформити право власності на об`єкти нерухомого майна, за якими змінюються розміри ідеальних часток в спільному праві на житлові будинки в зв`язку з прибудовами, згідно з додатком 2. На підставі цього рішення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (третім особам) видані свідоцтва про право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , та в подальшому третіми особами оформлено право власності на вказане нерухоме майно. На переконання позивача, при прийнятті оскарженого рішення виконком Житомирської міської ради вийшов за межі наданих йому законом повноважень та розпорядився його власністю всупереч його волі та без жодного на те погодження, оскільки йому, як співвласнику спірного нерухомого майна, належить частка у вказаному домоволодінні, а відтак розпорядження нерухомим майном без згоди всіх співвласників є неприпустимим. На підставі оскарженого рішення фактично відбувся виділ частки із майна, що перебувало у спільній частковій власності, а саме виділ із спірного нерухомого майна в окреме домоволодіння житлового будинку АДРЕСА_1 . З часу набуття права власності на 15/100 ід.ч. спірного домоволодіння, жодних погоджень на виділ частки із зазначеного нерухомого майна або на розмежування земельної ділянки між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 для виділу останнього в окреме домоволодіння, як померлою ОСОБА_13 , так і ним, як спадкоємцем її майна, не надавалося. У виконкому Житомирської міської ради були відсутні правові підстави для прийняття оскарженого рішення, а тому рішення органу місцевого самоврядування суперечить нормам чинного на той час законодавства та порушує його права, як співвласника нерухомого майна.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 04 березня 2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням позивача замінено відповідача, - Житомирську міську раду на виконавчий комітет Житомирської міської ради (а.с.87 т.1).

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 28 січня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача залучено до участі в справі в якості третіх осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (а.с.181 т.1).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2021 року позов задоволений частково. Визнаний незаконним та скасований пункт 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та внесення змін» щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, за якими змінюються розміри ідеальних часток в спільному праві на житлові будинки в зв`язку з прибудовами, згідно з додатком 2. Визнані недійсними свідоцтва про право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , видані на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402, а саме:

- свідоцтво про право власності, видане виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 року ОСОБА_5 на 59/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про право власності, видане виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 року ОСОБА_6 на 2/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про право власності, видане виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 року ОСОБА_7 на 4/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 ;

- свідоцтво про право власності, видане виконкомом Житомирської міської ради 19 вересня 2012 року ОСОБА_2 на 28/100 ід.ч. житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено та вирішено питання судового збору.

Третя особа ОСОБА_5 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через представника ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга аргументована тим, що пункт 2 рішення виконкому Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402 жодним чином не порушує право власності ОСОБА_1 , оскільки його частка в розмірі 15/100 ід.ч. залишена без змін. Окрім того, право власності виникло у позивача лише 18 серпня 2020 року на підставі рішення суду, а виконком Житомирської міської ради прийняв рішення 19 вересня 2012 року. Також оскарженим рішенням не вирішувалося питання виділу в натурі частки з майна, з наданням будинку нової адреси. Суд першої інстанції проігнорував той факт, що рішення виконкому Житомирської міської ради від 28 лютого 2008 року №167, від 19 вересня 2012 року №402, від 05 грудня 2012 року №500 прийняті з однаковим змістом та підставами, а саме в них вирішено оформити право власності на об`єкти нерухомого майна, за якими змінюються розміри ідеальних часток в спільному праві на житлові будинки у зв`язку з прибудовами, але позивач вибірково оскаржує лише п.2 рішення від 19 вересня 2012 року №402, яке жодним чином не порушує його право власності на 15/100 ід.ч. у зазначеному будинку та навіть не містить щодо цього жодного посилання у додатку №2 спірного рішення. Також позивачем до позовної заяви не долучено допустимих доказів на підтвердження своїх пояснень, оскільки копії доданих письмових доказів не посвідчені в установленому законом порядку. Суд першої інстанції помилково відкрив провадження в справі, оскільки в порушення вимог частини четвертої ст.177 ЦПК України до позовної заяви позивачем не було долучено документа, який підтверджує сплату судового збору, а вирішення спору не стосується порушення прав позивача на соціальний захист, як учасника бойових дій, а тому він мав сплатити судовий збір на загальних підставах. У відзиві на позовну заяву первісний відповідач Житомирська міська рада порушувала питання щодо пропуску ОСОБА_1 трирічного строку звернення до суду з позовом, що не було враховано судом при постановленні рішення. Також суд першої інстанції проігнорував вимоги частини п`ятої ст.223 ЦПК України, згідно з якими у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду. Позивач неодноразово не з`являвся в судові засідання без поважних причин та не подавав жодного клопотання про їх проведення без його участі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 через представника просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржене рішення жодним чином не впливає на його права та обов`язки є необґрунтованим, з огляду на те, що право власності на спадкове майно виникло в нього з моменту відкриття спадщини, а не набранням рішенням суду від 18 серпня 2020 року законної сили. Йому як співвласнику спірного нерухомого майна належить частка у спірному домоволодінні, а тому розпорядження зазначеним майном без згоди всіх співвласників є неприпустимим.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають рішення суду першої інстанції правомірним та просять залишити його без змін. Зазначають, що після рішення виконкому Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402 площа будинковолодіння в натурі зменшилася з 400,60 м.кв на 181 м.кв та кількість будинків із двох до одного, що є головним порушенням права власності позивача та всіх співвласників будинку.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали. За положеннями частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу інших учасників справи не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

До участі у справі ухвалою Житомирського апеляційного суду залучені правонаступники третіх осіб: ОСОБА_14 ОСОБА_10 , а також ОСОБА_15 ОСОБА_11 .

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_5 та її представник адвокат Перегуда А.П. апеляційну скаргу підтримали. Просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Соломонюк І.В. просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник відповідача виконкому Житомирської міської ради в судове засідання не з`явився. Відповідач про розгляд справи повідомлений завчасно 20 листопада 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Треті особи, що з`явилися у судове засідання, висловили свою думку щодо апеляційної скарги. Треті особи, які не з`явилися у судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша ст.321 ЦК України).

Згідно з частиною першою ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як визначено ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

За положеннями частини першої ст.1216, частини першої ст.1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною п`ятою ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом частини другої ст.19 Конституції України та частиною третьою ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно з частинами шостою та сьомою ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються міським головою, який у разі не згоди може зупинити дію цього рішення виконавчого комітету ради своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради.

Відповідно до частини першої ст.ст.21,393 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до ксерокопії свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 07 березня 2008 року виконкомом Житомирської міської ради, право власності на два житлових будинки в 15/100 ід. частині нерухомого майна, яке складається з двох житлових будинків та надвірних будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_16 на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 28 лютого 2008 року за №167 взамін договору дарування від 09 жовтня 1968 року, реєстр №3-2919. Державна реєстрація права власності ОСОБА_16 на зазначену частку нерухомого майна була здійснена КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 24 квітня 2008 року (а.с.9 т.1, звор. сторона).

ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_1 , тобто позивач, що підтверджується довідкою Житомирської державної нотаріальної контори від 09 грудня 2019 року (а.с.10 т.1).

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 18 серпня 2020 року в справі №295/4081/20, яке набрало законної сили 18 вересня 2020 року, встановлений факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_17 правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло від 07 березня 2008 року серії НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 28 лютого 2008 року №167 взамін договору дарування від 09 жовтня 1968 року реєстр №3-2919, що зареєстроване КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації) Житомирської обласної ради 24 квітня 2008 року за номером запису 2529 в книзі №156, реєстраційний номер: 4271378, про право власності на 15/100 ід.ч. об`єкту, який розташований в АДРЕСА_1 , та який в цілому складається з двох житлових будинків та надвірних будівель. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, право власності на 15/100 ід.ч. об`єкта, який розташований в АДРЕСА_1 , та який в цілому складається з двох житлових будинків та надвірних будівель, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_17 (а.с.156-158 т.1).

Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна та внесення змін» оформлено право власності на об`єкти нерухомого майна, за якими змінилися розміри ідеальних часток у спільному праві на житлові будинки в зв`язку з прибудовами згідно з додатком 2, а саме, змінено розміри ідеальних часток в спільному праві на житлові будинки в зв`язку з прибудовами за адресою: АДРЕСА_1 (житловий будинок загальною площею 218,80 кв.м із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, інвентарна справа №1923), внаслідок чого ідеальна частка нерухомого майна ОСОБА_5 встановлена в розмірі 59/100 ід.ч. площею 82,40 кв.м; ОСОБА_6 2/100 ід.ч. площею 22,10 кв.м; ОСОБА_7 4/100 ід.ч. площею 26,60 кв.м; ОСОБА_2 28/100 ід.ч. площею 23,40 кв.м; ОСОБА_3 6/100 ід.ч. площею 51,70 кв.м; ОСОБА_4 1/100 ід.ч. площею 12,60 кв.м (а.с.12-13 т.1).

На підставі вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 видані 19 вересня 2012 року свідоцтва про право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_5 на 59/100 ід.ч.; ОСОБА_6 на 2/100 ід.ч.; ОСОБА_7 на 4/100 ід.ч.; ОСОБА_2 на 28/100 ід.ч. (а.с.14,17-19 т.1).

За кожним із вказаних співвласників будинку АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно право спільної часткової власності із зазначенням наведених вище ідеальних часток (а.с.112-113 т.1).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 07 грудня 2012 року видані свідоцтва про право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , на підстав рішення виконкому Житомирської міської ради від 05 грудня 2012 року №500 взамін свідоцтв про право власності від 19 вересня 2012 року, а саме: ОСОБА_3 на 5/100 ід.ч.; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках на 2/100 ід.ч. (а.с.15,16 т.1). За кожною з співвласників будинку АДРЕСА_1 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно право спільної часткової власності із зазначенням наведених вище ідеальних часток (а.с.113 т.1).

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст.48 ЦПК України).

Системний аналіз ст.ст.51,175 ЦПК України свідчить про те, що саме на позивача покладений обов`язок визначити належний склад відповідачів у справі. Натомість, встановлення належності відповідачів є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі №303/6418/19 зазначено, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц виснувано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №761/23904/19 зауважив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи предмет спору та заявлені позивачами позовні вимоги, залучення належного співвідповідача до участі у справі має принципове значення, оскільки це пов`язано також і з обранням належних та ефективних способів захисту прав, на захист яких заявлено позовні вимоги. Обраний спосіб захисту прав особи, яка наполягає на застосуванні судового захисту її цивільного права та інтересу, має відповідати характеру та природі спірних правовідносин.

Відповідачем до участі у справі залучено лише виконавчий комітет Житомирської міської ради. Разом з тим, із позовної заяви вбачається, що заявлені вимоги про скасування свідоцтв про право власності на житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , що видані на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 19 вересня 2012 року №402 на ім`я: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , а також свідоцтв про право власності на цей житловий будинок із допоміжними господарськими будівлями та спорудами, що видані на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі іншого рішення постійного діючого органу місцевого самоврядування, але особи, свідоцтва яких оскаржуються, в якості співвідповідачів до участі у справі не залучені, а їх процесуальне становище лише треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ст.51 ЦПК України).

Матеріали справи не містять клопотання позивача або його представника, поданого до початку першого судового засідання, оскільки розгляд справи здійснений в порядку спрощеного позовного провадження, про залучення третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до участі у справі як співвідповідачів.

Незалучення належних співвідповідачів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , подану через представника ОСОБА_12 , задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 24 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 19 січня 2024 року.