Справа № 555/1047/21
Номер провадження 2-з/555/10/23
У Х В А Л А

іменем України

"08" листопада 2023 р.

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Березнівського районного суду Рівненської області з заявою про забезпечення позову. В обгрунтувааня заяви вказує, що 10.08.2022 він подав до Березнівського районного суду позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним, у якій просив з урахуванням заяви про зміну предмету позову просив визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок загальною площею 140,7 м.кв., з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку під ним площею 0,1035 га з кадастровим номером :01:001:0818 за тією ж адресою та поділити вказане майно в натурі відповідно до одного з варіантів розподілу, який буде надано у висновку судової інженерно-технічної експертизи.Вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі №555/1335/22.Пізніше дана справа була об`єднана в одне провадження зі справою №555/1047/21.На даний час йому відомо, що відповідач по справі ОСОБА_2 намагається продати вказаний будинок. Вчиняє для цього підготовчі дії, а саме без його відома та годи зняла його з зареєстрованого місця проживання за адресою знаходження вказаного будинку по АДРЕСА_1 , тому вважає за необхідне вжити заходів щодо забезпечення позову для попередження умисного переходу права власності на спірне будинковолодіння до інших осіб шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 140,7 м.кв., з надвірними будівлями: «Б-1»-сарай, «в-1»-гараж, «Г-1»-гараж, «Д-1»-дворова вбиральня,2№1»-огорожа, «№2»-септикза адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку" з надвірними будівлями від 08.11.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 1245, -земельну ділянку площею 0,1035 га з кадастровим номером :01:001:0818 за тією ж адресою, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1246.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1ст. 153 ЦПК Українизаява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до такого висновку.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3статті 129 Конституції Українивизначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, не знаходить підстав для її задоволення, оскільки позивачем не надано доказів в обґрунтування того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки сама по собі подача позову ще не є підставою його задоволення.

На підставі викладеного ,керуючись ст.ст.2, 4,12,13,81,149 153, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Мельничук Н. В.