РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2023 рокуСправа №451/1247/23
Провадження № 2/451/338/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Радехові в залі суду цивільну справу №451/1247/23 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

31 серпня 2023 року адвокат АО «Галицька правнича група» Фрей Андріан Васильович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Радехівської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У позовній заяві зазначив, що після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , позивач - ОСОБА_1 у визначений строк звертався до нотаріальної контори, де йому пояснили, що відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану. Зі суті даного роз`яснення позивач зрозумів, що на цей час (воєнний стан) строк щодо прийняття спадщини не діє. Також позивач не знав і про існування Заповіту від спадкодавця своєї мами - ОСОБА_2 , складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця - ОСОБА_2 не заводилися, а тому відповідно не були здійсненні повідомлення та виклики спадкоємців за заповітом. Про наявність заповіту від спадкодавця - ОСОБА_2 , позивачу - ОСОБА_1 стало відомо лише у 2023 році під час повномасштабної війни в Україні. Позивач - ОСОБА_1 , який доглядав за своєю мамою - ОСОБА_2 , прибирав та наводив лад у квартирі де проживала спадкодавець, для того, щоб там могла тимчасово поселитися сім`я із сходу України, члени якої стали внутрішньо-переміщеними особами через війну в Україні. Саме тоді позивачем було виявлено серед документів, які належали покійній мамі, заповіт від її імені. З моменту виявлення заповіту ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори зі заявою про відкриття спадщини за заповітом, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки пропустив строк, визначений законом для відкриття (заведення) спадкової справи. Таким чином, просив ухвалити рішення, яким визначити для позивача - ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати у справі просили покласти на позивача (а.с.1-6).

31 серпня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.19).

Ухвалою судді від 4 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.27-28).

У підготовче судове засідання учасники справи не прибули.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , позов підтримали повністю та просили задоволити (а.с.32).

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області надав через канцелярію суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги визнали повністю, просили розгляд справи проводити за їх відсутності за наявними в справі матеріалами (а.с. 34).

З урахуванням наведеного, на підставі ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206-207 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача - ОСОБА_2 у віці 88 років, про що зроблено відповідний актовий запис №20, та, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 10.02.2022 Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.10).

Згідно зі Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 4 серпня 2023 року, виданим повторно Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Радехів Радехівського району Львівської області, про що 13 серпня 1965 року було складено відповідний актовий запис №89. Зі свідоцтва про народження видно, що батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась спадщина (відкрилась спадщина), зокрема, квартира АДРЕСА_1 , загальна площа квартири становить 39,8 кв.м., що видно із Свідоцтва про право власності на квартиру від 26.11.1998 №000841(а.с.13).

З Витягу №393 про осіб, місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 01.01.1900 по 09.02.2022 за адресою: АДРЕСА_2 . в період з 01.01.1900 по 09.02.2022 за вище зазначеною адресою була зареєстрована лише ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Згідно зі Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Радехівської державної нотаріальної контори Луців Іриною Пилипівною 16 березня 2000 року, та зареєстрованим в реєстрі за №428, ОСОБА_2 , що мешкає на АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові ОСОБА_1 (а.с.12).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) №73830202 від 05.09.2023, виданої приватним нотаріусом Червоноградського нотаріального округу Львівської області Луців І.П., видно, що зазначений вище Заповіт (номер у спадковому реєстрі 1021258) не скасований, тобто є чинним (а.с.25).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73529533 від 10.08.2023, виданого Соснівською державною нотаріальною конторою видно, що спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилися та не видавалися, тобто за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.14).

У листі-відмові Радехівської державної нотаріальної контори № 295/01-16 від 10.08.2023, зазначено, що відкрити спадкову справу після смерті гр. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 немає підстав, так як відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (а.с.15).

Отже, після смерті ОСОБА_2 , спадщину фактично ніхто не прийняв. ОСОБА_1 не знав про наявність заповіту від ОСОБА_2 , тому своєчасно не звернувся із заявою про відкриття спадщини та не прийняв спадкове майно.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому на підставі ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України в редакції, чинній на час відкриття спадщини).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом та вирішення справи судами) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 3 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постанові Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Таким чином, необізнаність позивача про існування заповіту, складеного на його користь, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивач не проживав разом із спадкодавцем, спадкова справа не заводилась за місцем відкриття спадщини і належних доказів, які б підтверджували обізнаність позивача про існування заповіту, в матеріалах справи немає.

Такий висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 31 серпня 2022 року (справа №655/525/20, провадження №61-15493св21). Так, Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилась й, відповідно, не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом.

З огляду на наведене, врахувавши також визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, тому правомірно просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

На підставі ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 200, 206-207, 211, 229, 247, 258 - 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та інші учасники у справі.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Фрей Андріан Васильович, юридична адреса: проспект Юності, 39, село Павлів, Червоноградський район, Львівська область, 80250.

Відповідач: Радехівська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: проспект Відродження, 3, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80200.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене у нарадчій кімнаті 2 листопада 2023 року.