ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 402/145/21

провадження № 22-ц/4809/22/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Каленська Світлана Семенівна;

відповідач - ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Карпенко Валерія Ігорівна.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2021 року, у складі головуючого судді Бондаренка А.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь 466542,40 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову вказувала, що Ульяновським районним судом Кіровоградської області 20.05.2010 було видано виконавчий лист № 2-102/10 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку та доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначала, що при примусовому виконанні вказаного виконавчого листа загальна сума заборгованості відповідача станом на 15.10.2020 становила - 466542,40 грн .

Посилаючись на положення ч.2 ст.51 Конституції України ст.180, ч.1, ч.2 ст.196 СК України просила:

стягнути на її користь з відповідача неустойку (пеню) за прострочені платежі аліментів за період з січня 2019 року по лютий 2021 року у розмірі 466542, 40 грн .

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 959,53 грн неустойки (пені) за прострочені платежі із присуджених аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Учасники справи у судове засідання не з?явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону з таких підстав.

Судом встановлено, що у 2010 році між сторонами було розірвано шлюб.

У період шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ульяновського районного управління юстиції 20.12.2004.

На підставі рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області було видано виконавчий лист № 2-102/10 від 13.05.2010 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку та доходу на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Судовим рішенням визначено стягнення аліментів розпочати з 24.02.2010 і до повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний виконавчий лист було передано для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2014 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-102/10 від 13.05.2010.

Судом першої інстанції встановлено, що аліменти боржником ОСОБА_2 не сплачувалися вчасно і у зв`язку із чим, постановами державного виконавця були винесені постанови про тимчасові обмеження відповідача (а.с. 12,13,14,15) та про накладення штрафу за не виконання судового рішення (а.с. 16).

Встановлено, що дане виконавче провадження перебуває на виконанні у Савранському районному відділі Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У відповідності до розрахунку заборгованості по аліментах від 12.12.2019, наданого головним державним виконавцем Савранського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість по сплаті аліментів станом на 03.12.2019 становить 60 812,22 гривень.

Станом на 15.10.2020 заборгованість становить 59056,95 грн .

З довідки від 14.07.2021 №47-6033 виданої Савранським районним відділом Державної виконавчої служби вбачається, що станом на 15.07.2021 заборгованість по сплаті аліментів у відповідача складає - 17 146,44 .

Задовольняючі частково позов суд першої інстанції послався на те, що на день ухвалення рішення відповідачем було погашено заборгованість, що підтверджується квитанціями.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 та від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14, постанова об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Надавши правильну оцінку доказам у справі, суд правомірно застосував розповсюджену і затверджену судовою практикою методології розрахунку боргу при стягненні пені з відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Частиною п`ятою статті 268 ЦПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний