Номер провадження: 22-з/813/371/23
Справа № 520/7221/15-ц
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Реви Світлани Леонідівни, представника ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року адвокат Рева С.Л., представник ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з клопотанням про відстрочку виконання рішення суду, в якому просила відстрочити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння та усунення перешкод на користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , на 12 місяців.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 21 грудня 2022 року Одеським апеляційним судом прийнято постанову за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року, яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 03 травня 2023 року.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку в Одеському онкодиспансері з діагнозом онкозахворювання ІІ стадії, проходить хіміотерапію, потребує постійного лікування, є особою з інвалідністю ІІ групи, не працює, стабільного доходу не має, просить про відстрочення виконання рішення суду, оскільки не має змоги виконати рішення суду в цей період життя, щоб це не ускладнило її фізичний та майновий стан та вважає, що виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить її у дуже скрутне матеріальне становище та погіршить фізичний стан, що завдасть їй шкоду.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представники Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання, призначене на 07 листопада 2023 року не з`явилися, були сповіщені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, клопотання про відстрочку виконання рішення суду, заслухавши пояснення адвоката Реви С.Л., представника ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

При вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Аналогічне положення міститься у Законі України «Про виконавче провадження», відповідно до якого, у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.10.2003 року № 1610;

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,082 га, що належить ОСОБА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення прибудов, які не відображені в технічному паспорті.

Судом до участі у справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_3

05.06.2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 надана письмова заява про застосування строків позовної давності до позовних вимог ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено за строками позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в який просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року, апеляційна скарга ОСОБА_4 , представника ОСОБА_2 задоволена.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2019 року скасовано.

Прийнята постанова.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 задоволені.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.10.2003 року № 1610 «Про прийняття в експлуатацію будівель по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 ».

Визнано незаконним та скасовано свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається з одного жилого будинку літ. «А», загальною площею 96 кв.м., жилою площею 38,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», вбиральні літ. «В», видане на ім`я ОСОБА_1 31 жовтня 2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,082 га, що належить ОСОБА_2 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672442 від 21 січня 2008 року, кадастровий номер земельної ділянки - :40:026:0025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення прибудову (площею 16,9 кв.м.) до літньої кухні літ. Б, яка не відображена в технічному паспорті на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображена умовно у висновку № 56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,1; надвірну будівлю, площею забудови 28 кв.м., яка не відображена в технічному паспорті на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображена умовно у висновку № 56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,2; надвірну будівлю, площею забудови 19 кв.м., яка не відображена в технічному паспорті на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображена умовно у висновку № 56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,5; навіс, площею забудови 78 кв.м., який не відображений в технічному паспорті на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображений умовно у висновку № 56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,7; навіс, площею забудови 9 кв.м., який не відображений в технічному паспорті на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображений умовно у висновку № 56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,8; частину площею 21,4 кв.м. надвірної будівлі (загальна площа надвірної будівлі 23 кв.м.), яка не відображена в технічному паспорті на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображена умовно у висновку № 56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,3; частину площею 10,4 кв.м. прибудови до житлового будинку (загальна площа прибудови 18 кв.м.), яка не відображена в технічному паспорті на домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 06.03.2003 року та відображена умовно у висновку №56/19 судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 24.04.2019 року - 35,4; металеві ворота з хвірткою, які знаходяться на земельній ділянці, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672442 від 21 січня 2008 року, кадастровий номер земельної ділянки - :40:026:0025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

На постанову Одеського апеляційного суду, адвокат Смирнова Л.П., представник ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смирнова Л.П., провадження відкрито, виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року зупинено.

Постановою Верховного Суду від 03 травня 2023 року, касаційна скарга адвоката Смирнової Л.П., представника ОСОБА_1 залишена без задоволення.

Постанова Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року залишена без змін.

Поновлено виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівель.

Колегія суддів звертає увагу, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції України).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно частин 1, 3 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Підставою для застосування правил цієї статті є наявність обставин, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Обґрунтовуючи свої вимоги про відстрочку виконання рішення суду, заявниця посилалася на те, що ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку в Одеському онкодиспансері з діагнозом онкозахворювання ІІ стадії, проходить хіміотерапію, потребує постійного лікування, є особою з інвалідністю ІІ групи, не працює, стабільного доходу не має.

Однак, вказані обставини колегія суддів не може визнати такими, що об`єктивно унеможливлюють виконання судового рішення, оскільки складне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин, тому матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у травні 2015 року, рішення апеляційного суду набуло чинності 21 грудня 2022 року, з клопотанням про відстрочку виконання рішення суду ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду 28 серпня 2023 року, не надавши доказів на підтвердження виняткового випадку та наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У зв`язку з тим, що матеріали справи не містять належних доказів про відстрочку виконання рішення суду та суду таких доказів не надано заявником, колегія суддів вважає, що доводи клопотання не заслуговують на увагу та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Клопотання адвоката Реви Світлани Леонідівни, представника ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на домоволодіння та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений 07 листопада 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ С.М. Сегеда