Справа № 699/1303/23
Номер провадження 2-н/699/74/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

08.11.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

УСТАНОВИВ::

Заявник 07.11.2023 звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із заявою, у якій просив видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію по особовому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 5 272,48 грн та судові витрати в розмірі 268,40 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 07.11.2023. Відтак він має право у наказному провадженні заявити вимогу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в межах трирічного строку позовної давності, тобто за період з 07.11.2020 до 07.11.2023.

Згідно з наданим заявником розрахунком суми заборгованості боржника за спожиту електричну енергію заявлена заявником заборгованість у розмірі 5 272,48 грн включає в себе заборгованість, що виникла до квітня 2022 року - у розмірі 5 004,48 грн.

При цьому додані до заяви про видачу судового наказу документи не містять даних про те за який саме період виникла вищевказана заборгованість у розмірі 5 004,48 грн до 07.11.2020 чи після 07.11.2020.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити чи не пройшов для частини заявлених вимог у розмірі 5004,48 грн строк, який перевищує трирічну позовну давність, встановлену законом для такої вимоги. Ці обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відтак, суд відмовляє у видачі судового наказу, виходячи з неможливості розгляду заяви в порядку наказного провадження у зв`язку з тим, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Одночасно суд роз`яснює, що у відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, зарахувавши до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви суму судового збору 268,40 грн, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 167 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» про право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути поданою безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

СуддяЛітвінова Г. М.