Єдиний унікальний номер 341/2080/23
Номер провадження 2/341/509/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Представник Руденко К. В. в інтересах ТзОВ "Фінансова компанія "Ріальто" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 13.06.2021 № 0-6 у розмірі 21420,0 грн, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 13.06.2021 № 0-6 (далі Кредитний договір), у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 21420,0 грн, з яких: 6000,0 грн сума заборгованості за кредитом, 3420,0 грн сума заборгованості за відсотками, 12000,0 грн сума заборгованості за нарахованими процентами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 29.09.2023 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу.

Судове засідання призначено на 17.10.2023, яке відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 02.11.2023.

У судове засідання 02.11.2023 представник позивача та відповідач не з`явились.

Представник позивача 02.11.2023 надіслав до суду заяву, у якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Судова повістка про виклик до суду, яка надіслана на офіційну зареєстровану адресу відповідача, повернулась у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується відміткою поштового відділення від 30.10.2023.

Також, відповідачу надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками. Відповідач документи не отримав, матеріали повернулись до суду у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується відміткою поштового відділення від 20.10.2023.

Відзив на позовну заяву відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частина третя статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Ухвалою суду від 02.11.2023 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

13.06.2021 між ТзОВ «Фінасова компанія «Фінанс інновація» та ОСОБА_1 укладено договір № 0-6 (далі Кредитний договір) (а. с. 11-12).

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Товариство надає Позичальникові грошові кошти в розмірі 6000,0 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору.

Сторони погодили наступну процентну ставку за користування Кредитом 1,9 % від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 693,50 %) користування Кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору (пункт 1.2 Кредитного договору).

Згідно з пунктом 1.3 Кредитного договору строк надання Кредиту та строк дії Договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у Кредит, не може становити менше 3 календарних днів. Строк надання Кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 1.4 Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (далі Правила), які розміщені на сайті monetka.ua.

Товариство здійснює переказ суми Кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить Позичальникові (пункт 1.6 Кредитного договору).

У випадку порушення строків повернення Кредиту, встановлених пунктом 1.3 Договору (з урахуванням пролонгації строку дії Договору), Позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування Кредитом за процентною ставкою 4,0 % від суми несвоєчасно повернутого Кредиту за кожен день користування (річна процентна ставка становить 1460,0 %) Кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. Сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК України (пункт 3.3 Кредитного договору).

Відповідно до пункту 3.6 Кредитного договору при надходженні коштів для виконання зобов`язань Позичальника, Товариство направляє їх в такій черговості:

-у першу чергу здійснюється сплата процентів, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання;

-у другу чергу здійснюється сплата процентів за користування Кредитом;

-у третю чергу здійснюється повернення суми Кредиту.

Згідно з пунктом 5.1 Кредитного договору цей Договір складено у електронному вигляді. Договір створений та збережений в Інформаційній телекомунікаційній системі Товариства та перетворений електронними засобами у візуальну форму. Позичальник після укладення цього Договору завантажує його з Особистого кабінету на свій персональний комп`ютер або інший пристрій, який дає можливість Позичальнику переглянути укладений Договір, створювати його копію на паперовому носії таким чином та у такому форматі, що унеможливлює зміну його змісту.

Відповідно до пункту 5.2 Кредитного договору, підписуючи цей Договір, Позичальник засвідчує, зокрема, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом Договору, Додатків до нього та Правил і зобов`язується неухильно їх дотримуватись; надав згоду, усвідомлюючи її правові наслідки, на використання електронного підпису, в якості аналога власноручного підпису.

Відповідно до графіка розрахунків (Додаток № 1 до договору від 13.06.2021 № 0-6) сторони погодили наступний графік розрахунків: дата повернення кредиту - 13.07.2021, сума кредиту 6000,0 грн, нарахована сума процентів 3420,0 грн, всього до сплати 9420,0 грн (а. с. 12 зворот).

Прийняті на себе зобов`язання за Кредитним договором ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» виконало у повному обсязі та 13.06.2021 о 13 год 18 хв перерахувало на картку позичальника ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 6000,0 грн, що підтверджується копією квитанції від 13.06.2021 № 415821611 (а с. 13).

17.06.2021 між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, за умовами якого позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором (а. с. 34-36).

Виконання умов договору про відступлення права вимоги від 17.06.2021 № 17/06/2021-Р/М-3 підтверджено копіями платіжних доручень від 29.07.2021 № 173 на суму 210000,0 грн та від 17.08.2021 № 225 на суму 254000,0 грн (а. с. 37).

21.09.2023 ТзОВ «Фінансова компанія «Ріальто» надіслало відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги (а. с. 10).

Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 13.06.2021 № 0-6 станом на 20.09.2023 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за цим договором становить 21420,0 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 6000,0 грн; прострочена заборгованість за несплаченими процентами 3420,0 грн;

заборгованість за несплаченими процентами за неправомірне користування грошовими коштами згідно з пунктом 3.3 Кредитного договору 12000,0 грн (а. с. 13 зворот)..

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так, у Кредитному договорі містяться конкретні умови використання кредитних коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідач ОСОБА_1 ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного договору.

Отже, суд установив, що відповідач був ознайомлений з указаними у Кредитному договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився.

Враховуючи викладене, суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов Кредитного договору від 13.06.2021 № 0-6, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у 21420,0 грн, з яких: 6000,0 грн сума заборгованості за кредитом, 3420,0 грн сума заборгованості за відсотками, 12000,0 грн сума заборгованості за нарахованими процентами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема розрахунком заборгованості за Кредитним договором, копією підписаного відповідачем Кредитного договору, копією договору про відступлення права вимоги від 17.06.2021 № 17/06/2021-Р/М-3, копією квитанції від 13.06.2021 № 415821611 тощо.

Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надав.

Підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частина третя статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються: договором від 02.06.2022 № 02/06/2022 про надання юридичних послуг; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю; актом приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2022 № 121 до договору від 02.06.2022 № 02/06/2022 про надання юридичних послуг та копію платіжної інструкції від 21.06.2023 № 573 на суму 108000,0 грн (а. с. 38-40, 42-43).

З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,0 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2684,0 грн (а. с. 43 зворот).

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" заборгованість за договором від 13.06.2021 № 0-6 у розмірі 21420,0 грн, з яких: 6000,0 грн сума заборгованості за кредитом, 3420,0 грн сума заборгованості за процентами, 12000,0 грн сума заборгованості за нарахованими процентами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,0 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2684,0 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2023 року.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто", місцезнаходження за адресою: 03124, бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ