Справа № 523/5589/23
Провадження №4-с/523/47/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі :

головуючої судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря судового засідання Каранфілової Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали за скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, про скасування постанови про закінчення провадження -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2023 року АТ «Державний ощадний банк України», від імені та в інтересах якого діє Гортолум В.С., звернувся до суду з скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, в якій просив скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. від 07.03.2023р. про закінчення виконавчого провадження №69701389.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07.03.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Д.М винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69701389 на підставі п.3ч.1ст.ст.39,40 Закону України «Про виконавче провадження», так як згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, 28.12.2021р. зареєстровано актовий запис про смерть №550 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки за боржником було зареєстровано право власності на рухоме майно, на порушення виконавцем положень ст.1282 ЦК України, за відсутності повідомлень від нотаріальної контори про відмову від спадкування, не встановивши кола осіб, які могли прийняти спадщину і користуються вказаним майном, що перешкоджало виконавцю вирішити питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, на думку скаржника, виконавцем передчасно було винесено постанову про закриття виконавчого провадження.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 04.04.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено судове засідання.

Представник заявника АТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій просила скаргу задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі, та справу розглянути без її участі.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, пояснень та матеріалів виконавчого провадження суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича знаходилось виконавче провадження № 69701389, 22.08.2022 року ним винесено постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження на підставі заяви представника АТ «Державний ощадний банк України», про примусове виконання виконавчого листа №523/4466/20, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 29.11.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» кредитної заборгованості в розмірі 21741,99 грн та судового збору в розмірі 2102 грн..

В межах вищевказаного виконавчого провадження, приватним виконавцем було винесено постанову від 22.08.2022 року, якою у межах суми стягнення накладено арешт на грошові кошти на рахунках, які належать боржнику.

07.03.2023р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечком Дмитром Миколайовичем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження №69701389 на підставі п.3ч.1ст.ст.39,40 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, 28.12.2021р. зареєстровано актовий запис про смерть №550 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно з нормами п.3 ч.1 ст.39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Як закріплено в ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (ст.1219 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження виконавець прийняв її передчасно, не з`ясувавши наявність правонаступників у боржника, чим порушив вказані норми, тому постанова є неправомірною.

Згідно з нормами ч.1 ст.51 Закону у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа

стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з нормами ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Протиправні дії державного виконавця, груба невідповідність його дій і рішень засадам виконавчого провадження й принципам здійснення професійної діяльності призвели до несправедливості виконавчого провадження як такого та своєю чергою тягнуть за собою протиправність постанови про закінчення виконавчого провадження, яка була винесена у межах виконавчого провадження №69701389.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.451 ЦПК України та встановлені порушення, суд вважає, що необхідно скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича від 07.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження та в наступному перевірити закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини та перевірити наявність правонаступників після боржника.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом, та постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено порушення прав заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича - задовольнити.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича від 07.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження №69701389.

Ухвала набирає законної сили негайно після її складення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.І. Кузьміна