ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9228/23
провадження № 2/753/5173/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гусак О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у червні 2023 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі - АТ «Райффайзен Банк», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 9 червня 2004 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/09-05/228, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 21 000 доларів США строком на 120 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15% річних. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24 березня 2023 року перед позивачем виникла заборгованість. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач просить стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 116 967,95 грн, відсотки - 15 088,85 та витрати по сплаті судового збору.

9 червня 2023 року судом відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які отриманні особисто 26 червня 2023 року.

Правом подання відзиву відповідач не скористався.

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що 9 червня 2004 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є акціонерне товариство «Райффайзен Банк», з одного боку, та ОСОБА_1 , з другого боку, укладено кредитний договір № 014/09-05/228, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу на умовах забезпечення, строковості, повернення та плати за користування грошові кошти в розмірі 21 000 доларів США, а відповідач зобов`язувався належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором (а.с. 13-14).

В подальшому між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк, та відповідачем укладено низку додаткових угод:

- додаткова угода № 1 від 14 квітня 2009 року до кредитного договору № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року;

- додаткова угода № 014/09-05/228/81-1/28657 від 22 грудня 2007 року до кредитного договору № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року;

- додаткова угода № 014/09-05/228/81-1/28658 від 22 грудня 2017 року до кредитного договору № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року;

- додаткова угода № 014/09-05/228/81-1/34866 від 26 квітня 2021 року до кредитного договору № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року.

22 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 014/09-05/228/81-1/28657 до кредитного договору № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року про зміну валюти зобов`язань по кредиту (а.с.15-18).

Відповідно до п.1.1, сторони визначають, що станом на 22 грудня 2017 року розмір непогашеної заборгованості за кредитним договором становить 8 305,91 дол США, що за курсом НБУ 27,855935 грн за 1 дол США, який діє на дату укладення додаткової угоди, становить 231 368,89 грн, в тому числі: - 8 205,26 дол США - основна сума боргу (кредит); - 100,65 дол США - проценти, нараховані за користування кредитом.

Пунктом 1.2. встановлено, що з дати змін сторони погодили змінити валюту зобов`язань непогашеної заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором з дол США на гривні із розрахунку за курсом 18 грн за 1 дол США, у зв`язку з чим розмір основної суми боргу за кредитним договором становить 147 694,68 грн, та підлягає сплаті на умовах передбачених цією додатковою угодою.

Згідно п. 1.3. з дати змін сторони погодили змінити валюту зобов`язань непогашеної заборгованості за процентами, нарахованими за користування кредитом , з дол США на гривні за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання - 27,855935 грн за 1 дол США, у зв`язку з чим розмір процентів, нарахованих за користування кредитом, становить 2 803,70 грн.

За змістом п. 2.1. сторони домовились, що з дати змін проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 19% річних.

У пункті 2.5.1. погоджено п. 1.2. кредитного договору викласти в наступній редакції: «1.2. Дата остаточного погашення кредиту 22 липня 2024 року. Строк кредиту (строки користування кредитом) складає 241 (місяці)».

22 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено договір про часткове прощення боргу за кредитним договором № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року (а.с.37-39).

26 квітня 2021 року між сторонами укладена додаткова угода № 014/09-05/228/81-1/34866 до кредитного договору № 014/09-05/228 від 9 червня 2004 року (а.с.30-32).

Згідно з п.1.1. станом на дату застосування змін фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 106 232,02 грн.

Пунктом 1.2. передбачено, що станом на дату застосування змін заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 14 765,82 гривень, у тому числі: 8 312,49 гривень - заборгованість з погашення суми кредиту; та 6 453,33 гривень - заборгованість з погашення процентів.

У пункті 2 тимчасово на період з 22 травня 2021 року до 21 листопада 2021 року сторони домовились зменшити розмір щомісячного платежу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, перераховував платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, а з 22 вересня 2022 року взагалі припинив погашення, у зв`язку із чим станом на 24 березня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 132 056,80 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 116 967,95 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 15 088,85 грн.

Наданий стороною позивача розрахунок, відповідачем спростовано не було, як і не було надано доказів належного виконання договірних зобов`язань за укладеним між сторонами кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів, на спростовання викладених позивачем обставин та розміру заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду в ході розгляду справи надано не було.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, стороною відповідача доводи позову не спростовані та не надано суду доказів належного виконання кредитних зобов`язань, а відтак суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4, 7, 12-13, 19, 76, 77, 79, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

позов акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4а, ) заборгованість у розмірі 132 056,80 грн та судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Гусак