КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Мережко М.В., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Івасиним Олександром Романовичем, та

Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України

на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація, Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити дії по приватизації житла,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року позивачі звернулись до суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві, третя особа: Солом`янська РДА у м. Києві, ККЕУ Міністерства оборони України, в якому просила:

визнати право на приватизацію (передачу у власність) квартири за адресою: АДРЕСА_1 за позивачами в рівних частинах, а саме: за ОСОБА_1 , за ОСОБА_2 , за ОСОБА_3 ;

зобов`язати Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві вчинити повний обсяг юридично значимих дій по приватизації (передачі у власність) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а саме: прийняти рішення про передачу квартири за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та на підставі вказаного рішення видати свідоцтво про право власності та зареєструвати його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності, у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що позивачі проживають і зареєстровані в кв. АДРЕСА_2 , сплачують плату за утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги. Протягом всього часу позивачі відкрито та добросовісно користуються вказаною квартирою, за власні кошти проводить поточні ремонтні роботи, несуть інші витрати по утриманню квартири, добросовісно виконують обов`язки членів сім`ї наймача.

04.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Солом`янської РДА у м. Києві з заявою до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві про оформлення та видачу свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви долучено документи, необхідні для отримання адміністративної послуги, відповідно до інформаційної картки адміністративної послуги «Оформлення та видача свідоцтва про право власності на житло», затвердженої розпорядженням Солом`янської РДА у м. Києві від 26.04.2019 № 354 (у редакції розпорядження Солом`янської РДА у м. Києві від 10.01.2020 № 29).

Листом Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві від 08.07.2022 № 108/29-519 було відмовлено в оформленні та видачі свідоцтва про право власності на житло.

Основним аргументом відмови на думку відповідача, є недійсність ордеру на жиле приміщення № 029196 серії «Б» від 03.02.1995 через те, що на час його видачі помер один із членів сім`ї.

В той же час, позивач вказує, що жодним положенням чинного законодавства України не передбачено такої підстави для відмови у здійсненні приватизації житла особами, які мають право користування ними.

При цьому, ні Ордер № 029196 серії «Б» про вселення до квартири АДРЕСА_2 , ні рішення начальника Київського гарнізону, затвердженого рішенням виконавчого комітету Залізничної ради народних депутатів м. Києва від 10.01.1995 № 28 «Про надання житлової площі військовослужбовцям Київського гарнізону», на підставі якого видано ордер, не визнані недійсними у визначеному законом порядку та є чинним на даний час.

Окрім того, жодних зауважень щодо процедури звернення із заявою відповідач не висловив.

Тому вважають, що відмова є необґрунтованою та безпідставною, і такою, що порушує житлові права позивачів, суперечить Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ЖК України. З урахуванням викладеного просили суд позов задовольнити (т. 1 а.с. 55-59).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2023 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві, третя особа: Солом`янська РДА у м. Києві, ККЕУ Міністерства оборони України про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити дії по приватизації житла задоволено частково. Зобов`язано Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2022 щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на житло - квартири АДРЕСА_2 . В іншій частині поданого позову відмовлено (т. 2 а.с. 54-59).

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30.06.2023 заяву адвоката Івасина О.Р. про ухвалення додаткового рішення, задоволено частково. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу 4 875, 00 грн. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 2 125, 00 грн. кожному. В іншій частині поданої заяви, відмовлено (т. 2 а.с. 118-121).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачі у своїй позовній заяві не просили здійснювати повторний розгляд заяви про приватизацію, при цьому, суд жодним чином не обґрунтував причину виходу за межі позовних вимог. Окрім того, суд не встановлював обставини того, що відповідач відмовив у проведенні приватизації поза межами законодавчого регулювання (т. 2 а.с. 129-131зв.).

Також, ККЕУ було подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що оскільки будівництво здійснювалося силами та засобами військових будівельних підрозділів Київського гарнізону, які розташовані у м. Києві, квартира АДРЕСА_2 набула статусу військового нерухомого майна, власником якого було Міністерство оборони України, а облік цієї квартири здійснювався Київською квартирно-експлуатаційною частиною району (правонаступник ККЕУ).

З моменту надходження вказаної квартири до оборонного відомства та після винесення рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08.07.2021 по справі № 760/32685/19, яким визнано незаконним Розпорядження органу приватизації Державної адміністрації Залізничного району у м. Києві № 15565 від 18.04.1997 та Свідоцтво про право власності на житло № 15565 від 18.04.1997 на квартиру АДРЕСА_2 , що видане відділом приватизації державного житла Залізничного районна м. Києва на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках, - зазначена квартира перебуває на обліку ККЕУ.

В подальшому, після прийняття КМР (КМДА) розпорядження № 1112 від 10.12.2010 «Про питання організації управління районами в м. Києві» та передачі будинку до сфери управління Солом`янської РДА у м. Києві - КМР (КМДА) набула спільне сумісне право комунальної власності виключно на будинок з усіма його приміщення загального та додаткового користування, окрім спірної квартири, оскільки остання, на момент передачі, знаходилась у приватній власності.

Зауважує, що ні Міністром оборони України, ні КМР (КМДА) не приймалися рішення щодо передачі квартири АДРЕСА_2 з державної до комунальної власності (т. 2 а.с. 139-154).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засідання представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Заперечував проти поданої апеляційної скарги ККЕУ.

Представник ККЕУ - Лагуна А.В. підтримав свою апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Заперечував проти поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга ККЕУ підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 правильно звернулася із заявою до органу приватизації (відповідача) про передачу їй та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у власність спірної квартири із дотриманням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, тому позовні вимоги в частині зобов`язання Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2022 щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на житло - квартири АДРЕСА_2 підлягають задоволенню. Інші позовні вимоги визнано судом першої інстанції необґрунтованими.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , її чоловіку - ОСОБА_3 , їх спільному сину - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі рішення Державної адміністрації Залізничного району у місті Києві від 10.01.1995 № 28 був виданий Ордер № 029196 серії «Б» від 03.02.1995 про вселення до квартири АДРЕСА_3 .

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, позивачі зареєстровані у спірній квартирі з 15.04.1995.

21.02.1997 позивачі звернулися до органу приватизації Державної адміністрації Залізничного району у м. Києві із заявою на оформлення передачі у приватну власність квартири АДРЕСА_2 .

На час подання заяви про приватизацію спірної квартири, мати позивача - ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.1992, актовий запис № 47 виданий Стригулівською сільською радою, Борисівського р-ну, Білгородської обл., рф, копія якого знаходиться в Солом`янському районному суді м. Києва в матеріалах цивільної справи за єдиним унікальним номером 760/32685/19.

При цьому, на момент здійснення приватизації, ОСОБА_5 внаслідок смерті не була знята з реєстраційного обліку по квартирі АДРЕСА_2 .

З огляду на те, що заяву від 21.02.1997 оформляла ОСОБА_2 , при цьому, внаслідок того, що на момент подачі заяви на приватизацію ОСОБА_5 була за межами України, оскільки ще у 1992 році виїхала до рф, підпис від імені ОСОБА_5 вчинила сама позивач, тобто ОСОБА_2 . Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від Києва від 08.07.2021 по справі № 760/32685/19 визнано незаконним Розпорядження органу приватизації державної адміністрації Залізничного району у м. Києві № 15565 від 18.04.1997 та Свідоцтво про право власності на житло № 15565 від 18.04.1997 на квартиру АДРЕСА_2 , що видане на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках.

На виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 08.07.2021 відділом приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві прийнято розпорядження від 20.08.2021 «Про скасування розпорядження органу приватизації про передачу в приватну власність квартири», яким скасовано розпорядження органу приватизації Залізничної районної державної адміністрації міста Києва від 18.04.1997 № 15565 про передачу в приватну власність квартири, що знаходиться у АДРЕСА_4 ; скасовано свідоцтво про право власності на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_4 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

04.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до Центру надання адміністративних послуг Солом`янської РДА у м. Києві з заявою до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві про оформлення та видачу свідоцтва про право власності на житло, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1

Листом Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві № 108/29-519 від 08.07.2022 позивачу було повернуто оригінали та копії документів, які були подані разом з заявою про надання адміністративної послуги (а.с. 28-29, 99 т. 1).

Як вбачається із копії листа Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві № 108/29-519 від 08.07.2022 підставою для повернення поданих документів відповідачем зазначено, що ордер № 029196 серії «Б» про вселення до квартири АДРЕСА_2 виданий ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі рішення начальника Київського гарнізону, затвердженого рішенням виконавчого комітету Залізничної ради народних депутатів м. Києва від 10.01.1995 № 28 «Про надання житлової площі військовослужбовцям Київського гарнізону» був виданий після смерті ОСОБА_8 , а тому даний ордер суперечить закону.

З наявної відповіді відповідача вбачається, що подана заява позивача від 04.02.2022 щодо здійснення приватизації та видачі свідоцтва про право власності на житло - квартири АДРЕСА_2 по суті та у відповідності до вимог чинного законодавства не розглянута та відповідного рішення не прийнято.

Статтею 122 ЖК України установлено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

За змістом ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих при мішень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Отже, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від Києва від 08.07.2021 по справі № 760/32685/19 визнано незаконним лише Розпорядження органу приватизації державної адміністрації Залізничного району у м. Києві № 15565 від 18.04.1997 та Свідоцтво про право власності на житло № 15565 від 18.04.1997.

При цьому, ні ордер № 029196 серії «Б» про вселення до квартири АДРЕСА_2 , ні рішення начальника Київського гарнізону, затвердженого рішенням виконавчого комітету Залізничної ради народних депутатів м. Києва від 10.01.1995 № 28 «Про надання житлової площі військовослужбовцям Київського гарнізону», на підставі якого видано ордер, не визнані недійсними та є чинним на даний час, тому в Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві не було законних підстав для відмови у оформленні та видачі свідоцтва про право власності на житло та визнанні права на приватизацію.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» на органи приватизації покладено обов`язок дотримуватись виконання законодавства під час проведення приватизації громадянами житла.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації:

квартири-музеї

квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико культурних заповідників, музеїв

квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей)

квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках.

розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС

Підставою для відмови у здійсненні приватизації квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі може бути також ненадання особою необхідних документів для приватизації, перелік яких наведено в п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 3963 (далі - Положення № 3963).

Відповідно до ч. 23 Положення № 3963: «Орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.»

В той же час, жодних зауважень щодо процедури звернення із заявою відповідач не висловив.

Таким чином, оскільки орган приватизації зволікає з прийняттям рішення щодо права позивачів на безоплатну приватизацію жилого приміщення, зокрема квартири АДРЕСА_2 , тому апеляційний суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині зобов`язання Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві як органу приватизації державного житлового фонду провести за позивачами приватизацію квартири АДРЕСА_2 .

Про ефективність та належність визначеного позивачем способу захисту порушеного права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду шляхом зобов`язання вчинити дії щодо приватизації свідчать висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 183/2859/16 (провадження № 61-10997св18), від 19.06.2019 у справі № 338/347/16-ц (провадження № 61-24054св18), від 30.09.2020 у справі № 754/6918/18 (провадження № 61-13774св19) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18).

Посилання ККЕУ на те, що спірна квартира є військовим нерухомим майном та перебуває на обліку у Міністерства оборони України є помилковим з огляду на таке.

Рішенням Київської міської ради народних депутатів від 11.11.1993 № 10 було затверджено проект забудови житлового району з об`єктами соцкультпобуту для військовослужбовців, які мешкають у АДРЕСА_5 ополчення у Залізничному районі та про вилучення і надання земельної ділянки Міністерству оборони України під будівництво цього житлового району. Будівництво здійснювалося за рахунок коштів Федеративної Республіки Німеччини та квартири у кількості 1696 штук призначалися для розподілу та заселення військовослужбовців, які прибули в Україну із Західної групи військ в період з 09.10.1990 по 22.12.1992, а також іншим організаціям згідно з вимогами чинного законодавства.

В подальшому, після забудови житлового комплексу, житлова площа була розподілена між різними силовими міністерствами та відомствами, про що було складено ряд актів приймання-передачі житлової площі, які в свою чергу реєструвалися і квартирному управлінні Київської міської державної адміністрації (Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу КМР (КМДА).

Згідно Розпорядження ВО КМР (КМДА) від 10.12.2010 № 1112 «Про питання організації районами в м. Києві» за різними Комунальними підприємствами було закріплено комунальне майно, у тому числі за Комунальним підприємством «Відрадненське» було закріплено житловий будинок за адресою АДРЕСА_6 . В подальшому, на підставі розпорядження Солом`янської РДА у м. Києві від 06.05.2015 № 279 на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району в м. Києві» було закріплено вищезгаданий житловий будинок (т. 1 а.с. 205, 208).

На підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від Києва від 08.07.2021 по справі № 760/32685/19 приватизація квартири та свідоцтво про право власності на житло № 15565 від 18.04.1997 на квартиру АДРЕСА_2 були скасовані.

У зв`язку із зазначеним, спірна квартира перейшла у власність КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району в м. Києві» за яким було закріплено будинок АДРЕСА_6 на праві господарського відання.

Доказів того, що на даний час спірна квартира належить (знаходиться на балансі) Міністерства оборони України представником подано не було.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Івасиним Олександром Романовичем, задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Визнати право на приватизацію (передачу у власність) квартири за адресою: АДРЕСА_1 за позивачами в рівних частинах, а саме: за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Зобов`язати Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА у м. Києві провести за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 15 січня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді М.В. Мережко

Т.О. Невідома