Справа № 727/6398/23
Провадження № 2/727/1226/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

секретар судового засідання Вакарчук Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» (, місце знаходження м. Чернівці вул.. Федьковича, 50); третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Генеральний директор, голова комісії з реорганізації Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» Леонова Марина Олександрівна, (робоча адреса місця знаходження: м. Чернівці вул. Федьковича, 50 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягненні витрат на правничу допомогу, -

- учасники справи:

позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представник, адвокат Сирота М.І.

представник відповідача ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр, адвокат Герегова Н.

представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог, директора, голови комісії з реорганізації ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр, Леонової М.О., адвокат Герегова Н.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову вказує, що на підставі наказу № 5-ПР від 20.02.2020 року з 24.02.2020 року працював на 1,0 ставки на посаді лікаря-анестезіолога в обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецький обласний ендокринологічний диспансер». Проте, наказом голови комісії з реорганізації ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» Леонової М.О. від 22 травня 2023 року за № 09-3В його було звільнено з займаної посади, у зв`язку із скороченням чисельності штату та працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає вищевказаний наказ незаконним, оскільки його не було вчасно повідомлено про вивільнення, а на аркуші паперу, який йому було надано 22.03.2023 року в якості «Персонального повідомлення про вивільнення» не було вказано підстав у зв`язку з чим його звільняють, а також не було зазначено жодних реквізитів, штампів чи підпису, які б свідчили про те, що він виданий відповідним державним чи комунальним підприємством. На виклад обставин в заяві, зазначає, що двічі звертався з письмовими заявами до ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» з метою встановлення підстав звільнення, однак відповідь отримав лише 24.04.2023 року, на свою повторну заяву від 12.04.2023 року, з якої вбачалось, що в зв`язку з майбутнім приєднанням ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» до ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» посадові обов`язки лікаря-анестезіолога будуть виконуватись ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня», і тому його посада підпадає під скорочення штатної чисельності, а він вивільняється відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Стверджує, що саме ця відповідь від 24.04.2023 року, яка підписана головою комісії з реорганізації ОСОБА_2 може вважатись офіційним повідомленням про його майбутнє вивільнення. А отже, він був звільнений з посади 22.05.2023 року, менше, ніж через два місяця після офіційного повідомлення про майбутнє звільнення, окрім того, йому не було запропоновано переведення на іншу роботу у відповідності до ч.2 ст.40 КЗпП України. 14 березня 2023 року відбулося засідання профспілкового комітету відносно подання ОСОБА_2 про його звільнення та звільнення інших осіб, стверджує, що він взагалі не був повідомлений про таке засідання, і не був запрошений на нього. Враховуючи вищевикладене, вважає, що ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» грубо порушили вимоги статті 49-2 КЗпП України.

З урахуванням наведених вище обставин позову та уточнених позовних вимог, просить скасувати як незаконний наказ голови комісії з реорганізації ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» Леонової М.О. від 22 травня 2023 року за № 09-3В, яким його було звільнено з займаної посади та поновити на посаді лікаря-анестезіолога в обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецький обласний ендокринологічний диспансер», з дати звільнення. А також, просить стягнути з ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний диспансер» заробітну плату за час вимушеного прогулу та судові витрати на професійну правничу допомогу.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.06.2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

03.07.2023 року позивачем ОСОБА_1 до суду було скеровано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог. Окрім позовних вимог заявлених раніше, просив скасувати як незаконний наказ генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» Леонової М.О. від 13.03.2023 року №30-з «Про скорочення штату», в частині скорочення посади анестезіолога 1,5 ставки.

17.07.2023 року до суду надійшли пояснення третьої особи на стороні відповідача Генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» Леонової М.О., з яких вбачається, що вона не погоджується з позицією позивача, викладеною в позовній заяві з наступних підстав. Зазначає, що питання реорганізації ОКНП «ЧОЕЦ» постало давно, але лише нещодавно Чернівецька ОДА вирішила невідкладно провести реорганізацію ОКНП «ЧОЕЦ» у зв`язку із тим, що підприємство не змогло укласти договір із НСЗУ. Вказує, що її було призначено головою комісії з реорганізації ОКНП «ЧОЕЦ» та рекомендовано залишити тільки ті посади, які не дублюються на підприємстві до якого повинно приєднатися ОКНП «ЧОЕЦ». Стверджує, що згідно закону, вона як керівник мала право самостійно визначити свій штатний розпис та посади, які не обхідно скоротити, відповідно, саме тому вважає позовну вимогу щодо скасування наказу від 13.03.2023 року №30-з безпідставною. У задоволенні вимог позивача просить відмовити.

Відповідачем ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр», в особі адвоката Герегової Н. 18.07.2023 року подано відзив на позов. Позовні вимоги ОСОБА_1 , викладені в позовній заяві не визнають та вважають позов безпідставним. На виклад обставин, вказують, що 21.12.2022 року Чернівецька обласна державна адміністрація скерувала до Чернівецької обласної ради проект рішення «Про реорганізацію Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» шляхом приєднання до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» для невідкладного розгляду на черговій сесії, а також довідку-обгрунтування необхідності такої реорганізації. Департаментом охорони здоров`я Чернівецької ОДА було зазначено, що Чернівецький обласний ендокринологічний центр є фінансово мало спроможним закладом та не може розвинути якісну високоспеціалізовану медичну допомогу відповідно до Стандартів лікування ендокринологічної патології. На 2023 рік не передбачено укладання угод з НСЗУ для ЧОЕЦ. Однак, проєкт USAID «Підтримка реформи охорони здоров`я» у співпраці з МОЗ України, який в 2019 та 2021 роках проводив оцінку діяльності закладів охорони здоров`я Чернівецької області, рекомендував приєднати ЧОЕЦ до ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня», на підставі цього, рішенням Х сесії Чернівецької обласної ради VIII скликання №70-10/22 від 27 грудня 2022 року було вирішено реорганізувати обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» шляхом приєднання до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня». Зазначають, що на підставі вказаного рішення розпорядженням голови Чернівецької обласної ради № 9 від 17.01.2023 року створено комісію з реорганізації Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр», головою комісії призначено генерального директора ЧОЕЦ ОСОБА_2 . Відповідно, генеральним директором ЧОЕЦ видано наказ №28-3 від 13.03.2023 року, яким наказано реорганізувати обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» шляхом приєднання до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня», а також наказом №30-з від 13.03.2023 року з метою уникнення дублювання посад, які є в Чернівецькій обласній клінічній лікарні, з 22.05.2023 року скорочено посади: заступника генерального директора, анестезіолога, епідеміолога, рентген лаборанта та водія. Стверджують, що 22.03.2023 року, генеральний директор ЧОЕЦ у своєму кабінеті в присутності свідків письмово повідомила позивача про звільнення, зазначають, що вказане повідомлення ОСОБА_1 підписав, що є підтвердженням про його належне повідомлення щодо скорочення та звільнення з посади, оскільки законодавством не встановлено певної форми такого повідомлення. В спростування доводів позивача в позовній заяві, стверджують, що згідно протоколу №3 від 14.03.2023 року, профспілковим комітетом ЧОЕЦ була надана згода на скорочення чисельності штату та подальше звільнення: заступника генерального директора, анестезіолога, епідеміолога, рентген лаборанта, водія. Зазначають, що вказаний протокол чинний та не оскаржувався. Повідомляють, що на час звільнення ОСОБА_1 в ЧОЕЦ не було вільних посад лікаря-анестезіолога, у зв`язку з чим не було можливості запропонувати йому посаду відповідно до його спеціалізації, а пропонувати аналогічну посаду у ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» у голови комісії з реорганізації ЧОЕЦ немає повноважень. Звертають увагу на те, що на даний час реорганізація не завершена. Окрім того, вказують, що позовна вимога щодо скасування наказу генерального директора ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» від 13.03.2023 року в частині скорочення посади анестезіолога є безпідставною у зв`язку з тим, що підприємство самостійно встановлює чисельність працівників, саме тому вважають, що вказана вимога також не підлягає задоволенню. Просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

21.08.2023 року представник відповідача Грегорова Н. скерувала до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні посилався на обставини викладені в позові в позовній заяві. Просив задовольнити позовні вимоги, з уточненнями скерованими до суду. Вказував, що підставами його незаконного звільнення з займаної посади є невчасне повідомлення його про скорочення штату працівників, а також не повідомлення його про засідання профспілкового комітету, на якому вирішувалося питання про його звільнення.

Представником позивача, адвокатом Сирота М.І. його позиція в судовому засіданні повністю підтримана.

Представник відповідача ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр, адвокат Герегова Н. в судовому засіданні заперечувала проти позову. В поясненнях (вступному слові) вказувала на обставини викладені у відзиві та просила в задоволенні позовних вимог, з уточненнями ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог, директор, голова комісії з реорганізації ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр, Леонова М.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. У вступному слові посилалась на обставини зазначені в письмових поясненнях, скерованих до суду напередодні.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в межах заявлених вимог, заслухавши вступне слово сторін, зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1ст. 11, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом встановлено, що станом на 21.05.2023 року ОСОБА_1 працював лікарем-анестезіологом вищої категорії в ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» з 24.02.2020 року, на підставі наказу №5-ПР від 20.02.2020 року (а.с.27). Наведене також підтверджується інформацією з трудової книги НОМЕР_2 (а.с.16-17).

Професійна кваліфікація ОСОБА_1 підтверджується дипломом серії НОМЕР_3 від 25.06.1993 року, згідно з яким він закінчив Чернівецький медичний інститут за спеціальністю лікувальна справа (а.с.12). Відповідно до Сертифікату №524 від 27.06.1997 року ОСОБА_1 присвоєно звання лікаря спеціаліста за спеціальністю анестезіологія і реаніматологія (а.с.13). Згідно з посвідченням №165 наказом Департаменту охорони здоров`я ОДА від 20.03.2018 року ОСОБА_1 підтверджена кваліфікація анестезіології вищої категорії (а.с.14). Наказом голови комісії з реорганізації ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» Леонової М.О. від 22 травня 2023 року за №09-3В ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади 22.05. 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності штату та працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.15).

22 березня 2023 року ОСОБА_1 було надано персональне повідомлення про вивільнення у зв`язку із скороченням штатної чисельності ОКНП Чернівецького обласного ендокринологічного центру, з якого вбачалося, що через два місяці його буде звільнено з займаної посади відповідно до Рішення Сесії обласної ради від 27.12.2022 р. №70-10/22 «Про реорганізацію ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» шляхом приєднання до ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» (а.с.18).

ОСОБА_1 не погодився з викладеним в попередженні про звільнення та просив запропонувати йому аналогічну посаду, що підтверджується заявами від 23.03.2023 року та від 12.04.2023 року, які були скеровані директору ОКНП ЧОЕЦ ОСОБА_2 (а.с.19-20). Однак відповідь на заяву від 23.03.2023 року головою комісії з реорганізації ОСОБА_2 була надана лише 21.04.2023 року, зі змісту якої вбачалося, що вимога НСЗУ стосовно наявності в закладі охорони здоров`я лікарі-анестезіологів виконується ОКНП ОКЛ, тобто посада ОСОБА_1 підпадає під скорочення, а запропонувати аналогічну в ОКНП ОКЛ посаду у ОСОБА_2 немає повноважень (а.с.21).

Разом з тим, на запит ОСОБА_1 від 02.05.2023 року до ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» з проханням надати список вільних посад, в тому числі лікаря-анестезіолога станом на 21.04.2023 року, листом від 17.05.2023 року №Н-22 йому повідомили про те, що штатний розклад з переліком вільних посад вони надати не в змозі, оскільки він не створювався (а.с.22-23).

Відповідно до довідки про доходи №10 від 15.06.2023 року виданої ОКНП «ЧОЕЦ» за вимогою, дохід ОСОБА_1 за 1 рік (червень 2022 р. травень 2023 р.) на займаній посаді становить 263815,82 грн. (середньомісячна заробітна плата складає 21984,65 грн) (а.с.24).

На підставі листа Чернівецької ОДА від 21.12.2022 року №01.12/18-2102, рішенням Х сесії Чернівецької обласної ради VIII скликання №70-10/22 від 27 грудня 2022 року вирішено реорганізувати обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» шляхом приєднання до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня», а також довідкою-обгрунтуванням (а.с.74-76, 79).

Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради №9 від 17.01.2023 року на підставі вказаного рішення створено комісію з реорганізації Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр», відповідно їй доручено забезпечити здійснення усіх організаційно-правових заходів, пов`язаних з реорганізацією (а.с.28-30). ОСОБА_2 призначено головою вказаної комісії з реорганізації (як генерального директора ОКНП «ЧОЕЦ» з 30.06.2023 відповідно до рішення Чернівецької обласної ради №141-3/21) (а.с.30, 60).

13 березня 2023 року ОСОБА_2 видано наказ №28-3, яким наказано реорганізувати обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» шляхом приєднання до обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» та провести відповідні заходи, у тому числі підготувати список посад, які планується скоротити (а.с.31)

Наказом №30-з від 13.03.2023 року визначено з 22.02.2023 скоротити наступні посади: заступник генерального директора (1 ст.), анестезіолог (1,5 ст.), епідеміолог (0,25 ст.), рентген лаборант (0,1 ст.), водій (1 ст.) (а.с.32).

14 березня 2023 року було проведено засідання профспілкового комітету Чернівецького обласного ендокринологічного центру щодо скорочення деяких посад, що підтверджується протоколом №3, з протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 та інші працівники стосовно яких розглядалося питання про звільнення не були запрошені на засідання (а.с.33).

У відповідності до пакету Національної служби здоров`я України, для надання медичної допомоги дорослим необхідна наявність відділення анестезіології та інтенсивної терапії, а також у відповідності до пункту 2 щодо вимог до спеціалістів та кількості працівників, що працюють на посадах, передбачено, що на посаді лікаря-анестезіолога повинні працювати щонайменше дві особи, які працюють за основним місцем роботи (а.с.36-38).

Водночас, згідно відповіді ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» №98 від 26.06.2023 року на адвокатський запит, встановлено, що на даний момент в ЧОЕЦ функціонує палата інтенсивної терапії, однак обов`язки лікаря-анестезіолога ніхто не виконує.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Вийти за межі заявлених вимог (задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено; вирішити незаявлену вимогу) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

У відповідності до ст. 43 Конституції України - кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 5-1 КЗпП України передбачені гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, сприяння у збереженні роботи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Якщо працівника звільняють з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Частиною 1 ст. 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника; розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до протоколу №3 засідання профспілкового комітету ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» від 14.03.2023 року профспілковим комітетом надано згоду на скорочення та розірвання трудового договору з лікарем анестезіологом ОСОБА_1 (1,0 ст.), за скороченням штату відповідно до пункту п.1 ст. 40 КЗпП України з наданням йому гарантій і компенсацій, передбачених чинним законодавством. Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено і дане вбачається з дослідженого вище протоколу, що ОСОБА_1 , як і інші працівники стосовно яких розглядалося питання про скорочення, не був запрошений на засідання профспілкового комітету (а.с. 33).

За змістом частини 1статті 2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Відповідно до частин 1 та 7статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, передбачених пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації)статті 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

В засіданні було установлено, що згідно штатного розпису, введеного в дію з 01.01.2023 року, мали місце вакантні посади лікарня-анестезіолога, а саме дві штатні посади на 1.0 ставки, та на 0,5 ставки відповідно (а.с.34-35).

В засіданні представник відповідача ОСОБА_3 пояснила, що дві штатні посади лікаря-анестезіолога було скорочено як одну, у зв`язку із об`єднанням ОКНП «ЧОЕЦ» із ОКНП «ЧОКЛ», щоб вони не дублювалися. Акцентувала увагу на тому, що суб`єкт господарювання має право самостійно встановлювати штатний розпис.

Також вказала, що при скороченні працівника, не була запропонована ОСОБА_1 інша посада, так як останній не мав відповідного кваліфікаційного рівня для інших вакантних посад, як от наприклад для посади лікаря-ендокринолога.

Однак, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що його спеціальність називається «лікувальна справа», що представник відповідача не заперечувала і підтвердила, окрім того це узгоджується і з дослідженими раніше документами. ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до наявної в нього освіти посаду лікаря-ендокринолога він міг би займати (а.с.12). Разом з цим, як було зазначено в поясненнях, йому не було запропоновано іншу посаду, за рівнем кваліфікації та з урахуванням стажу роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другої статті 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що при звільненні за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України діють переваги на залишення на роботі, що встановлені ст. 42 КЗпП України.

Аналогічними є і правові позиції у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 року у справі № 6-40цс15 та від 25.05.2016 року у справі № 6-3048цс15.

За змістом ст. 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду.

Варто звернути увагу на те, що реалізація переважного права на залишення на роботі з урахуванням стажу та досвіду роботи працівника може мати місце у ситуації, коли скорочення штату стосується кількох аналогічних посад, а скороченню підлягає лише певна їх частина.

Власник або уповноважений ним орган вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працював працівник, який скорочується.

Обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника при скороченні чисельності або штату - одна з найважливіших гарантій для працівників.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

В справах у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю (правова позиція Верховного Суду України в ухвалі від 15.12.2010 року по справі № 6-20213св0).

Згідно з положеннями статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

За змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-33цс14 зроблено висновок, що «звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 808/2741/16 (адміністративне провадження № К/9901/21219/18) зазначено, що: «у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником».

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на даний момент реорганізація не завершена, ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» знаходиться в стані припинення та не приєднана до ОКНП «Чернівецька обласна клінічна лікарня» (а.с.80-82).

Таким чином, у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен був поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису ввести скорочену посаду,що і було би належним виконанням з його боку рішення суду про поновлення працівника на роботі.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 не було запропоновано іншу рівнозначну посаду та відповідного підтвердження матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 3 статті 43 КЗпП України подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено, розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою.

Як стало відомо з досліджених матеріалів справи та за з`ясованих обставин, згода на звільнення позивача була надана з порушенням діючого законодавства, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді питання про його звільнення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав, тобто ухвалення рішення про поновлення працівника на роботі, чи визнання судом факту того, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади незаконно, то підлягає поновленню на роботі і відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно положень ч. 2 ст. 235 КЗпПУ середній заробіток за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Суд, встановивши порушення прав позивача, приймає рішення про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача до нарахування та виплати на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається з з`ясованих судом обставин, при звільненні позивачу було виплачено заробітну плату, і посадовий оклад за один місяць, як те передбачено при скороченні. Оплату вимушеного прогулу слід рахувати з 22.05.2023 року. Середньоденний заробіток позивача складає 1010,79 грн.

При прийняті рішення, суд, враховує позицію ЄСПЛ сформовану в пункті 58 рішення у справі № 4909/04 «Серявін та інші проти України»: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 2147,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави .

Згідно з ч.5 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

З урахуванням наведеного та на основі всебічно з`ясованих обставин по справі, на які посилається позивач ОСОБА_1 як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, заслухавши пояснення інших сторін по справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.40,47,115,116,139,147 КЗпП України,

ст. ст.4,12-13,76-78,81,141,258,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягненні витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Скасувати наказ голови комісії з реорганізації ОКНП «Чернівецький обласний ендокринологічний центр, Леонової М.О. за № 09-3В від 22.05.2023 року про звільнення ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) з посади лікаря анестезіолога (1.0 ставки) обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр».

Поновити ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на посаді лікаря анестезіолога (1.0 ставки) Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр», з 22.05.2023 року та стягнути з Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2023 року по 15 серпня 2023 року в сумі 67.722.93 грн., з утриманням з цієї суми податків і інших обов`язкових платежів.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та в частині присудження працівникові виплати заробітної плати за один місяць.

Стягнути з Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати понесені з наданням правничої допомоги в розмірі 22.000 грн.

Стягнути з Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний ендокринологічний центр» () на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

В решта частині заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складено 31.08.2023 року.

Суддя Слободян Г.М

.