Провадження №2/337/1608/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 жовтня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2023р. до суду надійшов вказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який позивачка мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі, крім неї зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є її колишнім чоловіком, донька ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13.06.2017р. Вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням спірної квартири, оскільки він в квартирі не проживає з червня 2022 року, його реєстрація має формальний характер, кореспонденція на ім`я відповідача на адресу квартири не надходить, особисті речі у квартирі відсутні, проте вона вимушена сплачувати за відповідача комунальні платежі.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.09.2023р. за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та додатково пояснила, що відповідач в червні 2022 року покинув квартиру за власним бажанням, де він мешкає їй не відомо, жодних зв`язків вони не підтримують. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовезасідання не прибув по невідомим суду причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема за місцем реєстрації. Відзиву на позовну заяву та зустрічного позову від відповідача не надходило.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2013р., який розірвано на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 31.05.2017р., яке набрало законної сили 13.06.2017р.

Також судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2004р., яке видано державним нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Гура М.Г., реєстровий номер №1-3616, позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з актом б/н від 30.08.2023р., складеним головою ЖБК «Вогнетривник-3» Рябовол А.Г. за участю мешканців будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в квартирі за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_2 не проживає з липня 2022 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є двоюрідною сестрою позивачки, пояснила, що вона часто спілкується з позивачкою, буває у неї в гостях та їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 в квартирі позивачки не проживає з червня 2022 року, його особистих речей в квартирі немає, де він знаходиться невідомо.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є подругою та колегою позивачки, спілкується з нею та їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 в квартирі позивачки не проживає з червня 2022 року, його місцезнаходження їй невідомо, ніяких перешкод для проживання відповідача в квартирі не створювалось.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Так, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивачки, тривалий час, а саме з червня 2022 року в спірній квартирі не мешкає, за власним бажанням та волевиявленням постійно мешкає за іншою адресою, його особисті речі в квартирі відсутні, будь-яких перешкод з боку позивача в користуванні спірною квартирою, зокрема, що позивач не впускала відповідача до квартири і він не мав вільного доступу до квартири, створювала умови які б унеможливлювало проживання відповідача, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення та відзиву на позов не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував. Належних та допустимих доказів тому, що він не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надав.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги вільно користуватися належним їй майном за своїм розсудом, а відповідач тривалий строк понад один рік не користується спірним житловим приміщенням, інших домовленостей між сторонами немає.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2023 року.

Суддя М.В.Сидорова