ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/1425/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року в складі судді Губської Я.В. у справі № 953/11235/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП).

Позов мотивовано тим, що 19 серпня 2020 року близько 16-00 год в м. Харкові по вул. Ак. Павлова, 138 сталась ДТП за участі автомобілів Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача та ВАЗ 21124 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням відповідача.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу 340 грн.

Відповідно до Звіту № 20/10/2020Ч від 30 жовтня 2020 року розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП складає 60 488,89 грн з врахуванням ПДВ на вартість запчастин.

ПАТ «ХМСК» виплачено йому страхове відшкодування в розмірі 10000 грн., відповідач сплатив йому франшизу в розмірі 2600 грн.

Зазначав, що внаслідок ДТП йому спричинено моральну шкоду, оскільки ступінь пошкоджень його автомобіля не дозволяє здійснювати нормальну його експлуатацію, через пошкодження якого він був вимушений звільнитись з роботи, оскільки для роботи був потрібний власний автомобіль. З вини відповідача він не може в повному обсязі виконувати професійні функції та обов`язки, відповідачу добре відомо про його проблеми, проте він не відшкодував в повному обсязі збитки. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінив в 30 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив стягнути 30 000 грн моральної шкоди, витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 1800 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3405,00 грн та 908,00 грн судового збору.

29 липня 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що станом на час ДТП його цивільна відповідальність була застрахована ПАТ «ХМСК», ліміт відповідальності страховика складає 130 000 грн, а франшиза - 2600 грн. 09 вересня 2020 року ОСОБА_2 отримав від нього 2600 грн. відшкодування франшизи. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди, заявлений розмір якоїї не обґрунтовано.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 000 грн моральної шкоди, 908,00 грн судового збору, витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 1800 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3405,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок ДТП позивач зазнав душевних страждань, викликаних нервовим стресом, оскільки подія дорожньо-транспортної пригоди сама по собі є стресовою ситуацією та тягне душевні хвилювання. Зважаючи, що відповідачем розмір відшкодування не спростовано, суд першої інстанції визнав позов обґрунтованим.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в який просив рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 26 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ним сплачено позивачу франшизу та здійснено всі необхідні дії для отримання ОСОБА_2 страхового відшкодування. Під час ДТП, на щастя, шкоди здоров`ю сторін заподіяно не було. Автомобіль позивача отримав подряпину уздовж борта автомобіля, яка має більш естетичний характер, та не може бути перешкодою для його експлуатації.

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якій позивач просить стягнути з ПрАТ «ХМСК» суму матеріального збитку в розмірі 60 488,89 грн, а тому стягнення з нього витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 1800 грн є необґрунтованим, оскільки необхідність проведення цієї експертизи була обумовлена саме позовною вимогою щодо стягнення матеріальної шкоди.

Позивачем не надано доказів на підтвердження спричинення йому моральної шкоди в розмірі 30 000 грн, не розкрито її суть та не надано доказів її фактичного існування.

ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1,2,4,5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Ніколаєва В.І. на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 19 серпня 2020 року біля 16 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-21124, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Ак. Павлова, 138 в м. Харкові не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем FordKuga, д. н. з. НОМЕР_1 , який рухався праворуч під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.3 Б ПДР України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили 21 вересня 2020 року (а.с. 35).

На момент ДТП цивільноправова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21124», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «ХМСК» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР-140482245 від 29 лютого 2020 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду майну становить 130 000 грн., франшиза -2600 грн.

31 серпня 2020 року ПрАТ «ХМСК» складено страховий акт № 322/1 щодо ДТП, яка мала місце 19 серпня 2020 року, відповідно до якого суму страхового відшкодування визначено у розмірі 38 471,52 грн, за вирахуванням франшизи - 35 871,52 грн (а.с.44).

Відповідно до Звіту № 20/10/2020 Ч від 30 жовтня 2020 року дослідження спеціаліста-автотоварознавця розмір матеріального збитку, завданий власникові автомобіля Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_1 в результаті пошкодження при ДТП складає 60 488,89 грн. з урахуванням ПДВ на вартість запчастин (а.с. 8 34).

Відповідно до висновку експерта № 22890, складеного експертом Харківського наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» 27 червня 2022 року за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП, яке мало місце 19 серпня 2020 року складає 66 425,97 грн (а.с. 114-120).

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22), від 19 квітня 2023 року в справі № 336/10216/21 (провадження № 61-73св23).

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказав, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа.

У той же час розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Врахуючи всі чинники та обставини, передбачені положеннями статті 23 ЦК України, а саме: обсяг заподіяної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, суд апеляційної інстанції, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача з 30 000 до 5000 грн, що є достатнім та розумним відшкодуванням.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Щодо витрат на проведення товарознавчого дослідження, то суд виходить з такого.

Матеріали справи свідчать, що 05 червня 2023 року ОСОБА_2 подано заяву, в якій позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди просив не розглядати, підтримав позов у частині стягнення моральної шкоди та витрат, які пов`язані зі справою (а.с. 151).

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкові від 30 червня 2023 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 вартість матеріального збитку у розмірі 50 488,89 грн., витрати на проведення експертної оцінки в розмірі 1800,00грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., а всього 55 196 (п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто шість) грн. 89 коп. (https://reyestr. court.gov.ua/Review/112193207).

Зважаючи, що вказані витрати стягнуті судовим рішенням у іншій справі, то судова колегія не вбачає підстав для їх повторного стягнення.

За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню та вимоги про стягнення витрат на експертну оцінку задоволенню не підлягають.

Матеріали справи свідчать, що адвокат Какосян Тамара Михайлівна представляла інтереси ОСОБА_2 на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 28 травня 2021 року.

Відповідно до розрахунку суми судових витрат від 28 травня 2021 року адвокатом надані таки послуги консультація клієнта, узгодження правової позиції 1135 грн, складання позовної заяви - 2270 грн. Загальна вартість вказаних послуг становить 3405 грн. Вказана сума була сплачено позивачем 28 травня 2021 року, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 50)

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).

За статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких необхідно розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Відповідно до частин 3, 8, 9 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У справі «East/WestAllianceLimited проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зважаючи, що розмір витрат на правничу допомогу є не обгрнутованим та підтверджиним належними доказами, зважаючи, що позовні вимоги задоволено частково (5000/31800*100% = 15,73%), стягненню підлягає 3405 х 15,73/100 = 535,61 грн.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 908 грн судового збору. За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 1362 грн. Зважаючи, що позов задоволено на 15,73%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 142,83 грн, з позивача на користь відповідача має бути компенсовано 1147,76 грн.

Таким чином, на підставі частини 10 десятої статті 141 ЦПК України з позивача, на якого покладається більша сума судових витрат, на користь відповідача підлягає стягненню різниця понесених судових витрат у розмірі 1004,93 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року змінити.

Зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 30 000 грн до 5000 (п`ять тисяч) грн.

Зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , з 3405 грн до 535 (п`ятсот тридцять п`ять) грн 61 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа: Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 1800 грн залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) 1004 (одна тисяча чотири) грн 93 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2023 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

Б.В. Яцина