Справа № 932/7575/23
Провадження № 2/204/3728/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа № 932/7575/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 218314, вчинений 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості в розмірі 15 761,73 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що21 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та громадянкою України - ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 804/8/03/2008/980К/0486. Згідно пункту 1.1. Договору, Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти (надалі по тексту - «Кредит»), у сумі 5 500 ( п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Строк, на який Позичальнику надано Кредит - до 21 березня 2011 р. (п. 1.4. Договору). У вересні 2021 року Позивачу стало відомо, що відносно неї відкрито виконавче провадження. Так, 12.07.2023 адвокат Півторак Р. А. ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 66816849 від 14.09.2021, що перебувають в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича, де боржником є ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №218314. Згідно з даним виконавчим написом, Первісним кредитором ПАТ КБ «Надра» відступлено право вимоги за Кредитом до Нового кредитора - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відповідно до Договору № GL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» набуло право Нового кредитора до Позичальника (Позивача) за Кредитним договором. Варто зазначити, що Позивач не отримувала від ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» відповідних документів, які б підтверджували право ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» прав вимоги Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором № 804/8/03/2008/980К/0486 від 21.03.2008. Позивач не отримувала а ні від ВАТ КБ «Надра», а ні від ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» жодних вимог про усунення порушень за Кредитним договором. Також з даного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в подальшому, 30.09.2020 між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», було укладено Договір № GL48N718070_blank _01 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (надалі - Стягувач) набуло право Нового кредитора до позичальника за Кредитним договором. Позивач не отримувала від ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» відповідних документів, які б підтверджували право ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» прав вимоги Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором № 804/8/03/2008/980К/0486 від 21.03.2008. Позивач не отримувала від ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» жодних вимог про усунення порушень за Кредитним договором. В той же час, з оспорюваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, оскільки у ньому зазначено, що строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.02.2019 по 22.06.2021 року. Сума заборгованості становить 15 761,73 грн., що складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 263,45 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 12 498,28 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі Стягувача, у розмірі 50,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 15 811,73 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса є незаконним та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис було вчинено таємно, без повідомлення Боржника, без направлення Боржнику письмової вимоги про усунення порушень, без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, а нотаріус, в свою чергу, при його вчиненні не перевірив безспірність заборгованості, не перевірив наявність повідомлення Боржника Кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення; виконавчий напис вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і відповідно дає підстави для безспірного її стягнення; у виконавчому написі відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з Позивача, виникла виключно в межах строку позовної давності. Зазначене обгрунтовується наступним. По-перше, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги Кредитора. По-друге, чинне законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчих написів на підставі не нотаріально посвідчених кредитних договорів. По-третє, виконавчий напис вчинено не на документі, який підтверджує безспірність даної заборгованості і, відповідно, дає підстави для безспірного її стягнення. По-четверте, у виконавчому написі відсутня така інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з Позивача виникла виключно в межах строку позовної давності. При наведених вище обставинах і при сукупності тих порушень, які допущені при вчиненні виконавчого напису, він повинен бути визнаний судом таким, що вчинений незаконно і тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Враховуючи наведені обставини просила позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати.

Розглянувши клопотання представник позивача про витребування доказів від 06.10.2023 року суд ухвалив відмовити у його задоволенні у зв`язку з необгрунтованістю та недоведеністю підстав для витребування зазначених у клопотанні доказів. Крім того суд виходить з того, що обсяг доказів наявних в матеріалах справи є достатнім для вирішення справи по суті, у зв`язку з чим підстав для витребування доказів суд не вбачає.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 218314, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору № 804/8/03/2008/980К/0486 від 21.03.2008 року, за період з 10 лютого 2019 року по 22 червня 2021 року у розмірі 15 761,73 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 263,45 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 12 498,28 грн.. Зі стягувача стягнуто також плату за вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» у розмірі 50,00 грн., які підлягають стягнення з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 15 811,73 грн. (а.с. 20).

14 вересня 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Пирожком Євгенієм Віталійовичем було відкрито виконавче провадження № 66816849, з виконання вищезазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 218314 (а.с. 21).

У подальшому, згідно постанови про передачу виконавчого провадження від 12.05.2023 року, відповідно до умов договору про заміщення приватного виконавця від 23.02.2023 року, матеріали ВП № 66816849, були передані від Приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Пирожка Євгенія Віталійовича Приватному виконавцю виконавчого округу Херсонської області Манікіну Дмитру Сергійовичу (а.с. 22).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 посилалась на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, заборгованість є спірною, та редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі нотаріально посвідченого договору, а кредитний договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2 глави 16 Розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, а саме пункту 13, вбачається, що при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Слід враховувати, що боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

З аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що при здійсненні виконавчого напису нотаріус повинен пересвідчитись та перевірити безспірність заборгованості боржника. Також обов`язковій перевірці підлягає встановлення строку, з якого у кредитора виникло право вимоги до боржника і чи не сплинув вказаний строк на момент звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними та беззаперечними, та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Позивач у позовній заяві наполягав на тому, що жодних повідомлень про заборгованість від Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» він не отримував та заборгованість є спірною.

При цьому відповідач не надав суду документів, які б спростовували такі твердження позивача та не надав доказів на підтвердження існування безспірної заборгованості.

Також, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Нотаріус може вчиняти виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а якщо для вимоги за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому, нотаріусом не було перевірено додержання відповідачем строків на звернення з заявою про вчинення виконавчого напису, не з`ясовано коли виникло право примусового стягнення боргу з боржника, не надано цим обставинам відповідної правової оцінки.

Так, з Кредитного договору № 804/8/03/2008/980К/0486 укладеного 21 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 (а.с. 16-17), який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що датою остаточного повернення кредиту є 21 березня 2011 року.

Однак, при цьому, виконавчий напис нотаріусом було вчинено 23 червня 2021 року, тобто вочевидь після спливу трирічного строку з дня виникнення у кредитора права вимоги.

Крім того, з тексту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався, зокрема, пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік № 1172).

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік № 1172 доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови від 22.02.2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі.

Кредитний договір № 804/8/03/2008/980К/0486 від 21 березня 2008 року, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 (а.с. 16-17), який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Також, слід зазначити, що до суми, яка підлягає стягненню з позивача за оспорюваним виконавчим написом, нотаріусом безпідставно були включені витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., оскільки можливість стягнення таких витрат шляхом їх включення до розміру безспірної заборгованості за виконавчим написом законом не передбачена.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду справи належних доказів, у розумінні ст.ст. 12, 77, 81 ЦПК України, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача надано не було.

За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи, оскільки оскаржуваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 23 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, а кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що в свою чергу унеможливлює здійснення виконавчого напису відповідно до вимог ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат» та порушує принцип безспірності заборгованості, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 23 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 218314, слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, та керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 23 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 218314, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованості за кредитним договором № 804/8/03/2008/980К/0486 від 21.03.2008 року за період з 10 лютого 2019 року по 22 червня 2021 у розмірі 15 761,73 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., що разом становить 15 811,73 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Брайт Інвестмент» (місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Л. Черкез