Справа № 234/1766/22
Провадження № 2/202/3500/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Судді Доценко С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тарасової К.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи що не заявляють самостійних вимог: Краматорський міський відділ ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2023 року зазначена справа надійшла за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із Краматорського міського суду Донецької області на підставі Розпорядження Верховного Суду №8/0/9-22 від 15.03.2022 року» «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану».

Ухвалою суду від 26.09.2023 року справа прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса № 197135 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 7988 грн. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»

Свої вимоги обґрунтував тим, що у січні 2022 року йому стало відомо про відкриття державним виконавцем Краматорського міського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області виконавчого провадження (ВП 66305289) про примусове виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо, що оспорюваний виконавчий напис вчинений за вимогою ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», який діяв як правонаступник за договором про відступлення права вимоги за кредитним договором № 002-04162-200513 від 20 травня 2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк та позивачем.

Зазначений виконавчий напис нотаріуса вважає незаконним та таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Таким чином, нотаріус порушив приписи ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат» щодо обов`язкових умов вчинення виконавчих написів. Позивач зазначає, що на його адресу не надходило обов`язкового повідомлення-застереження, не перевірена безспірність заборгованості, посвідчено договір, який не посвідчено нотаріально. Всі ці грубі порушення порядку вчинення нотаріальних дій є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального позовного провадження від них не надходило.

Відповідач та треті особи не подали відзив і пояснення на позов у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження строк.

Розглянувши справи на підставі досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження № 66305289 державним виконавцем Краматорського міського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 197135 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 7988 грн. на користь ТОВ « ФІНПРОМ МАРКЕТ».

На підставі копії виконавчого напису нотаріуса встановлено, що виконавчий напис вчинено на вимогу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як правонаступника за договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором № 002-04162-200513 від 20 травня 2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем по справі. Виконавчим написом було запропоновано стягнути з позивача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за період з 03.06.2020 року по 22.06.2021 року заборгованість за тілом кредиту 2952.10 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 4986,18 грн., плату за вчинення виконавчого напису , на загальну суму 7988.28 грн. Зазначений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №197135.

Із тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що виконавчий напис здійснено на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі» порядок»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. (п. 19 ст. 34 Закону).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою(далі перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення.

З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК, ст. ст.50,87,88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить протилежного.

Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При зверненні з позовом позивач не погоджується із зазначеною в виконавчому приписі заборгованістю.

Таким чином нотаріусом порушені вимоги ст.88 Закону «Про нотаріат» та не додержано обов`язкових умов вчинення нотаріального напису.

Недодержання нотаріусом вищезазначеної умови при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку.

Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 0 2липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження№14-278гс 18); від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження№14-706цс19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі №363/568/18 (провадження №61-49018св18), від 03 червня 2020 року у справі №359/8181/18 (провадження№61-22164св19)від 09.09.2020 року у справі №336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20).

Таким чином, нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис неправомірно керувався п. 2 Переліку документів в редакції постанови КМУ №662, яка на т ой час була вже не чинною та не переконався в безспірності правочину, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 510, 512, ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 137, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи що не заявляють самостійних вимог: Краматорський міський відділ ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 197135 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 7988 грн. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. І. Доценко