єдиний унікальний номер справи 531/2536/23
номер провадження 2/531/503/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом та просила суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 88110,35 грн.

У позові посилається на те, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 24.10.2012 по справі №1608/2830/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). Станом на початок липня 2023 заборгованість зі сплати аліментів складає 88110,35 грн. Через наявність заборгованості, позивачка просить стягнути з відповідача пеню. Згідно її розрахунку з квітня 2018 по вересень 2018 розмір пені складає 96401,07 грн. З урахуванням суми заборгованості та вимог закону позивачка просить стягнути з відповідача пеню у розмірі, що не перевищує 100% заборгованості, тобто 88110,35 грн.

Ухвалою від 08.09.2023 було відкрито провадження у даній справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником відповідача було подано відзив на позов, у якому вважає вимоги позивачки необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. У відзиві обґрунтовує зазначене.

Заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін не надходило.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових матеріалів та доказів.

Дослідивши письмові докази, окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно даданого до матеріалів справи свідоцтва про народження (а.с.7), батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Карлівського районного суду від 24.10.2012 по справі №1608/2830/2012 (а.с.8) вирішено стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює тренером Красноградської дитячо-юнацької спортивної школи Харківської області, аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання їхньої спільної дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, починаючи з 24.09.2012 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (а.с.5-6) вбачається, що у боржника ОСОБА_2 станом на 03.08.2023 наявна заборгованість у сукупному розмірі 88110,35 грн.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.76 ч.1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

У позовній заяві позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2018 по липень 2023 у сумі 88 110,35 грн. та судові витрати.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів тієї обставини, що ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 вказаної суми пені, адже у свідоцтві про народження дитини батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також рішенням суду аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за недоведеності.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 194,195,196 СК України, керуючись ст. ст. 1-18, 76, 77, 81-82, 89, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М. С. Попов