Справа №932/1943/23
Провадження №2др/932/40/23
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«06» листопада 2023 Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Цитульський В.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за заявою адвоката Валаха О.В. про ухвалення додаткового рішення, -
02 жовтня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Валаха О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з позивача понесені відповідачкою ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8300,00 грн.
Оскільки цивільну справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, заява про ухвалення додаткового рішення розглядається у тому ж порядку без виклику сторін.
26 жовтня 2023 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких висловлена незгода з заявленим розміром понесених витрат, оскільки вважають їх непропорційними ціні позову, а також обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіти часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт.
Частиною 1 статті 133ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 1ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами ч. 2ст.137ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.
Також Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу відповідачці ОСОБА_1 у даній справі на підставі договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 року надавало адвокатське об`єднання «Легал Ком`юніті» за підписом керуючого партнера, який і здійснював представництво Валах О.В.
На підтвердження виконання умов вказаного договору адвокатом надано договір про надання правової допомоги від 19.05.2023 року, додаток №1 від 19.05.2023, копію платіжної інструкції №115620901 від 07.06.2023 на суму 8300 грн.
Судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 137 ЦПК України).
Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Постанова ВП ВС від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)
Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції.
Заперечення представника позивача щодо розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та не містять обґрунтованих доказів та підтвердження викладених підстав.
З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу у заявленому розмірі 8300 гривень, а також враховуючи відмову у задоволенні позову, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в заявленій сумі.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Валаха О.В. про ухвалення додаткового рішення - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені останньою судові витрати на професійну правничу допомогу, пов?язані з розглядом справи, у розмірі 8300,00 (вісім тисяч триста) грн. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.
Повний текст додаткового рішення складений та проголошений 06.11.2023 р.
Суддя: В.І.Цитульський