Справа №752/1490/23
Провадження №2/752/3656/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто просто» про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Дяченко Едуард Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто просто» (далі - ТОВ «Авто просто») про стягнення заборгованості за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 02.06.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто просто» був укладений договір №800063 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля (далі - договір адміністрування від 02.06.2018 №800063), за умовами якого відповідач надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах Автофонд та забезпечує придбання автомобіля за рахунок об`єднаних коштів учасників на умовах договору та внутрішніх правил за умови виконання учасником зобов`язань, передбачених договором про адміністрування.

02.06.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «АТ Сервіс» також був укладений договір доручення №800063, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язався сплатити на користь ТОВ «Авто просто» винагороду в розмірі 19523,63 грн. за послуги з включення договору про адміністрування до системи Автофонд та формування групи.

02.06.2018 ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «АТ Сервіс» винагороду для "Авто просто" в розмірі 19523,63 грн.

За період з 02.06.2018 по 30.03.2021 позивач сплачував щомісячні періодичні платежі , які йому направляло ТОВ «Авто просто», з урахуванням щомісячної винагороди та ПДВ, загальна сума сплачених коштів склала 110792,50 грн.

ОСОБА_1 у письмовій формі звернувся до ТОВ «Авто просто» із заявою про розірвання договору від 10.04.2021 та просив повернути кошти в сумі 103497,40 грн.

Листом від 19.04.2021 відповідач повідомив про розірвання договору згідно ст.3 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063, поверненню підлягатимуть періодичні платежі, розраховані у відповідності до п.12.1.1. цього договору, а процедура повернення коштів відбуватиметься відповідно до п. п.12.1.2. цього договору.

В строк до 19.04.2022 відповідач повинен був повернути кошти в сумі 103497,40 грн., проте ухиляється від виконання цього зобов`язання.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на теперішній час становить 119703,16 грн.

Просив стягнути з ТОВ «Авто просто» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором адміністрування від 02.06.2018 №800063 у розмірі 119703,16 грн. та судові витрати.

31.01.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

02.06.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто просто» був укладений договір адміністрування від 02.06.2018 №800063, за умовами якого останнє надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах Автофонд та забезпечує придбання автомобіля за рахунок об`єднаних коштів учасників на умовах договору та внутрішніх правил за умови виконання учасником зобов`язань, передбачених договором про адміністрування (ст.1 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063).

Статтею 4 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 визначено обов`язок учасника виконувати зобов`язання, передбачені договором про адміністрування, в порядку та строки, визначені договором; сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд, щомісячно не пізніше 15-го числа кожного місяця сплачувати періодичні платежі разом зі щомісячною винагородою.

Пунктом 2.3. ст. 2 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 визначено, що учасник зобов`язаний повністю сплатити періодичні платежі та щомісячну винагороду згідно з графіком внесків. Авто просто щомісяця надсилає рахунки на сплату періодичного платежу разом із щомісячною винагородою за адресою, вказаною учасником в договорі.

Пунктом 5.1. ст. 5 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 визначено, що учасник який належним чином виконує свої зобов`язання за цим договором, отримує автомобіль через визначені договором механізми надання права на отримання автомобіля.

Порядок розірвання договору та повернення коштів, визначені у ст.12 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063.

Так, п.12.1. передбачено право учасника, який не отримав автомобіль, розірвати договір за власним бажанням, про що він зобов`язаний повідомити Авто просто у письмовій формі.

Відповідно до п. 12.1.1. ст. 12 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою.

Максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п.12.1.1 не може перевищувати одного року з дня отримання Авто просто заявки про дострокове розірвання договору. Для здійснення повернення періодичних платежів учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти.

Сторони домовляються, що наслідки невиконання зобов`язань за цим договором регулюються умовами договору , а у випадках непередбачених ними, відповідними нормами чинного законодавства (п.13.1. ст. 13 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063).

Згідно з додатком №1 до договору №800063позивач погодив такі умови:

поточна ціна автомобіля КІА RIO становить 407784 грн.,

кількість внесків - 120,

розмір винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи становить 4% + ПДВ (19573,63 грн.),

періодичний платіж - 0,8333%,

щомісячна винагорода - 0,415% + ПДВ,

винагорода за послуги з передачі автомобіля учаснику - 3% + ПДВ.

02.06.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «АТ Сервіс» був укладений договір доручення №800063, за умовами якого ОСОБА_1 уповноважив сплатити ТОВ «АТ Сервіс» від його імені винагороду Авто просто, отриману від нього за цим договором.

02.06.2018 ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «АТ Сервіс» кошти в сумі 19573,63 грн., тобто винагороду ТОВ «Авто просто» за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи, що підтверджується копією квитанції від 02.06.2018.

За період з 02.06.2018 по 30.03.2021 відповідно до отриманих рахунків позивач сплатив на користь ТОВ «Авто просто» грошові кошти в загальній сумі 110792,50 грн., що підтверджується копіями відповідних рахунків та квитанцій.

Листом від 19.04.2021 ТОВ «Авто просто» повідомило позивача про розірвання договору №800063 згідно ст.3 р.1 та п.12.1. ст.12 договору.

Листом від 18.04.2022 ТОВ «Авто просто» повідомило позивача про отримання заяви про повернення періодичних платежів, а також довідку з реквізитами та повідомило, що процедура повернення коштів та визначення їх розміру відбуватиметься відповідно до п. 12.1.2 ст.12 договору №800063.

Приписами ст. ст. 6, 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; водночас у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання (ч.1 ст.652 ЦК України).

Відповідно до ч.2 - 4 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах Автофонд та забезпечення придбання автомобіля за рахунок об`єднаних коштів учасників, за умовами якого позивач сплатив на користь позивача періодичні платежі на загальну сум 110792,50 грн. та винагороду.

За ініціативою ОСОБА_1 договір адміністрування від 02.06.2018 №800063 з ТОВ «Авто просто» був розірваний, що останнє підтвердило листом від 19.04.2021.

При цьому згідно з п.12.1.1 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 для здійснення повернення періодичних платежів учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти.

Зазначені відомості, зокрема, банківські реквізити для перерахування коштів, позивач надіслав ТОВ «Авто просто» у письмовій заяві від 04.01.2022.

Зазначена обставина підтверджується копією листа ТОВ «Авто просто» від 19.04.2022.

Позивач не надав суду доказів того, коли саме відповідач отримав його письмову заяву від 01.04.2022 з банківськими реквізитами для перерахування коштів, а тому вважає, що днем отримання заяви є 19.04.2022 - день надання відповіді з підтвердженням отримання цих реквізитів.

Суд погоджується з розрахунком сум періодичних платежів в розмірі 103497,40 грн., зроблених представником позивача, оскільки він відповідає умовам, визначеним п. 12.1.1. ст. 12 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063.

Таким чином, максимальний строк повернення періодичних платежів сплине 18.04.2023, оскільки згідно з п.12.1.1 договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 не може перевищувати одного року з дня отримання Авто просто заявки про дострокове розірвання договору за надіслання учасником ТОВ «Авто просто» письмової заяви із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованою та передчасною вимогу позивача про стягнення з ТОВ «Авто просто» періодичних платежів в сумі 103497,40 грн., оскільки відповідач повинен відповідно до умов договору адміністрування від 02.06.2018 №800063 повернути ці кошти позивачу не пізніше 18.04.2023, тобто строк виконання зобов`язання у відповідача не настав.

При цьому суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про стягнення стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму 103497,40 грн. за період з травня 2020 року по січень 2023 року.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошового зобов`язання, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Проте, зважаючи на те, що останнім днем виконання зобов`язання ТОВ «Авто просто» зі сплати на користь ОСОБА_1 коштів за договором адміністрування від 02.06.2018 №800063 в розмірі 103497,40 грн. є 18.04.2023, то нарахування інфляційних втрат та 3% річних за період з травня 2020 року по січень 2023 року є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача станом на день ухвалення рішення порушені не були, а судовому захисту відповідно до приписів ч.1 ст. 15 ЦК України та ч.1 ст. 2 ЦПК України підлягає цивільне право у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За встановлених обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, оскільки судом в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Дяченко Едуард Володимирович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Цитадельна, буд. 7, офіс 2.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто просто», місцезнаходження: м. Київ, Столичне шосе, буд. 90; 1.

Суддя Ж. І. Кордюкова