ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3299/22

Провадження № 22-ц/4820/1586/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю: в режимі відеоконференції ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Висоцької Х. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року (суддя Сагайдак І. М., повне судове рішення складено 05.06.2023) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», звертаючись до суду із вказаним позовом зазначало, що 17.06.2021 з ТОВ «Пьотінгер Україна» був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.0000174.708.5930, предмет страхування - автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

01.04.2022 близько 13-40 год на трасі між с. Згурівка та с. Андріївка Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Nissan Navara» чорного кольору реєстраційний номер невідомий під керуванням ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 після ДТП покинув місце події, через деякий час повернувся без автомобіля. Відповідно до пояснень відповідача, які він надав поліцейським, автомобіль «Nissan Navara» виданий на потреби ЗСУ під час воєнного стану. Останній визнав, що не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Tiguan».

У результаті ДТП автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту, вартість якого відповідно до акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції № 0568.206.2 від 14.04.2022 складає 416876,67 грн. Вартість придатних залишків згідно пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна» складає 158800 грн.

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» склало страховий акт з розрахунком страхового відшкодування № 0568.206.22.01 на суму 319699,92 грн та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок страхувальника.

Протокол про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 не складався у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем ЗСУ та прямував до зони бойових дій. На замовлення товариства проведено автотехнічне дослідження, згідно з висновком якого в діях водія автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР не вбачається, а дії водія автомобіля марки «Nissan» ОСОБА_2 не відповідали вимогам пункту 12.1 ПДР і з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та зіткненням із автомобілем марки «Volkswagen Tiguan».

Оскільки за висновком встановлена вина ОСОБА_2 у ДТП, позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації.

Тому ПрАТ «СК «Альфа Страхування» просило стягнути з ОСОБА_2 319699,92 грн.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року в позові відмовлено.

ПрАТ «СК «Альфа Страхування», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вини відповідача за наявності висновку експерта про невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам ПДР та наявність причинного зв`язку між такими діями та виникненням аварійної обстановки і зіткненням транспортних засобів. Факт неналежного оформлення працівниками поліції документів з приводу настання ДТП не спростовує факт завдання шкоди відповідачем. Крім того, представник ОСОБА_2 не заперечував факт заподіяння шкоди, вважаючи, що відшкодування має сплатити МТСБУ. Суд не витребував оригінали документів з відділу поліції. Вважає розгляд справи упередженим.

МТСБУ у відзиві посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги. Вважає, що винуватця ДТП не встановлено. Акт огляду транспортного засобу та ремонтна калькуляція за умови відсутності звіту автотоварознавчого дослідження чи висновку експерта не є належними доказами на підтвердження розміру заподіяної шкоди. МТСБУ залучено до участі у справі у зв`язку з наявністю у відповідача статусу учасника бойових дій, проте такий статус ОСОБА_2 набув після вчинення ДТП. Підстави для виплати МТСБУ відшкодування відсутні.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 та представник МТСБУ апеляційну скаргу не визнали.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що 17.06.2021 між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» і ТОВ «Пьотінгер Україна» був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 340.0000174.708.5930, за умовами якого ПрАТ «СК «Альфа Страхування» взяло на себе зобов`язання у період з 26.06.2021 по 25.06.2022 сплатити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем марки «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема, внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 5).

01.04.2022 близько 13-40 год на трасі між с. Згурівка та с. Андріївка Броварського району Київської області сталася ДТП за участі транспортних засобів марки «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 і марки «Nissan Navara» чорного кольору реєстраційний номер невідомий під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП застрахований автомобіль марки «Volkswagen Tiguan» отримав механічні пошкодження.

Згідно з наданою ПрАТ «СК «Альфа Страхування» ремонтною калькуляцією № 0568.206.2 від 14.04.2022 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 416876,67 грн (а.с. 11-14).

Відповідно до страхового акта № 0568.206.22.01 від 16.05.2022 та розрахунку страхового відшкодування позивач визнав ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 319699,92 грн. 17.05.2022 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виплатило ТОВ «Пьотінгер Україна» страхове відшкодування у розмірі 319699,92 грн (а.с. 19-21).

На письмову вимогу позивача від 22.09.2022 ОСОБА_2 добровільно кошти у сумі 319699,92 грн не відшкодував.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові суд мотивував недоведеністю позовних вимог.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно зі статтею 993 ЦК України і статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В силу пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 1 статті 1192 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями статті 980 ЦК України і статті 4 Закону України «Про страхування» передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц дійшла висновку про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, такий перехід права вимоги є суброгацією. Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

ПрАТ «СК «Альфа Страхування», як страховик потерпілого, виплатило ТОВ «Пьотінгер Україна» страхове відшкодування у розмірі 319699,92 грн, у зв`язку з чим набуло право вимоги до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, чи винної особи.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

Саме на позивача у деліктних правовідносинах покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність протиправної поведінки ОСОБА_2 та вчиненні ДТП, яка мала місце 01 квітня 2022 року.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» посилалося на висновок експерта за результатами проведення автотехнічного дослідження № 107/22 від 27.08.2022.

Питання про притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів, які були учасниками ДТП, не вирішувалось, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Відповідно до відповіді відділення № 2 Броварського районного управління поліції ГУРП в Київській області № 1276/109/1302/01-22 від 17.06.2022 повідомлення ОСОБА_3 від 01.04.2022 зареєстровано. Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 не складався у зв`язку із тим, що він є військовослужбовцем ЗСУ і прямував до зони активних бойових дій на території Чернігівської області у складі свого підрозділу для прийняття участі в них (а.с. 25).

Проте згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 призваний у ЗСУ по мобілізації 08.04.2022, тобто після ДТП, яка мала місце 01.04.2022 (а.с. 118-119).

Висновок експерта складений на підставі схеми місця ДТП від 01.04.2022 та письмових пояснень водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Відповідно до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення не складався, схема місця ДТП від 01.04.2022 не підписана водіями. В схемі зафіксовано місце розташування транспортних засобів після зіткнення, а також зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів - на смузі руху автомобіля «Volkswagen Tiguan», та міститься відмітка, що місце зіткнення встановлено зі слів водіїв. Крім того, у позовній заяві позивач вказує, що після ДТП ОСОБА_2 залишив місце події, а після приїзду працівників поліції прибув на місце події без автомобіля. Проте у схемі місця ДТП зафіксовано на узбіччі наявність автомобіля, яким керував відповідач.

Також на зворотному боці схеми не зазначено порушення пункту ПДР, яке допустили водії чи один з них.

У зв`язку з тим, що схема місця ДТП складена з порушенням вимог, зазначених у пунктах 1 і 4 розділу ІХ Інструкції, не підписана жодним із водіїв, не містить зазначення порушення водіями або одним із них ПДР, така не може бути визнана неналежним доказом.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання неналежним доказом висновку експерта № 107/22 від 27.08.2022, оскільки дослідження проведено на підставі вихідних даних, які не можуть бути визнані достовірними (зазначена вище схема місця ДТП).

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги пояснення водіїв транспортних засобів, оскільки зі змісту ксерокопії письмових пояснень ОСОБА_2 (відповідачем у справі є ОСОБА_2 ) не зрозуміло хто саме та коли відбирав пояснення (не містить дати, місця відібрання, а також посади, прізвища та підпису посадової особи, яка відбирала пояснення).

Крім того, ОСОБА_2 заперечує факт відібрання у нього працівниками поліції будь-яких пояснень.

Ксерокопія письмового пояснення ОСОБА_3 , яке відібрано 01 квітня 2022 року поліцейським СРПП ВП №2 Броварського РУП ГУНП в Київській області, не засвідчена належним чином.

Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга.

На підставі частин 1 і 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Згідно з частинами 1 і 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Безпідставними є твердження позивача про те, що суд не витребував оригінали наданих позивачем документів з відділу поліції, оскільки останній не заявляв таке клопотання в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог і наявність правових підстав для задоволення позову.

Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.

Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта