справа №176/1493/23
провадження №2/176/667/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді КУЧМИ В.В.,

з участю секретаря с/з КОВАЛЕНКО О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 16 березня 2020 року, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання двох спільних неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19 лютого 2020 року, до повноліття дітей. Він, у свою чергу, завжди регулярно сплачував аліменти та дбав про належне матеріальне забезпечення своїх синів, заборгованості по аліментах не має. Однак, 16 жовтня 2020 року він уклав шлюб із ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка ОСОБА_6 (копії свідоцтва про шлюб та народження дитини я додаю до позовної заяви). Таким чином, наданий час, окрім синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , він має на утриманні ще дочку ОСОБА_9 , та дружину ОСОБА_10 , яка на даний час не працює бо знаходиться у декретній відпустці. Таким чином, він не може сплачувати аліменти на утримання двох синів у розмірі 1/3 частини усіх своїх доходів та просить зменшити їх до 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Матеріали справи містять заяви від позивача ОСОБА_1 та третьої особи, ОСОБА_3 про розгляд справи без їх участі.

18.09.2023 року від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позов, де остання просила відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог, оскільки на час розгляду справи, на думку відповідачки, матеріальний стан відповідача не змінився, а навпаки покращився. ОСОБА_1 має постійний та регулярний дохід, оскільки він перебуває у Збройних Силах України та у нього є матеріальна змога утримувати усіх своїх дітей, а також другу дружину. У неї ж навпроти немає змоги влаштуватись на роботу, оскільки у м. Жовті Води не працюють дитячі садки та у неї ще є третя малолітня дитина ОСОБА_11 , від іншого шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Своїх трьох дітей вона виховує самостійно та отримує від держави грошове забезпечення 2960,00 грн. на місяць. Цих коштів ледь вистачає на життя та сплату комунальних платежів і зменшення розміру аліментів призведе до краху у її родині. Крім того, відповідачка у своєму відзиві посилається на практику Верховного Суду, з аналогічних справ, яка зокрема викладена у постановах від 28.05.2021 року справа №715/2073/20, від 30 червня 2020 року у справі №760/9783/18, від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, які прийшли до висновку про те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Жовтоводського міського суду від 16 березня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дітей, починаючи стягнення з 19 лютого 2020 року. (а.с.16-17)

Судом також встановлено, що позивач є батьком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до свідоцтва про її народження. (а.с.9)

Відповідно до свідоцтва про шлюб, позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , який зареєстровано 16 жовтня 2020 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, актовий запис №113. (а.с.13)

Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_1 , останній проходить військову службу у НОМЕР_1 , сума його доходів за липень та серпень 2023 складає 61427,00 грн. з яких відраховано податків на суму 11056,86 грн та сплачені аліменти у розмірі 19277,18 грн. (а.с.28)

У своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що завжди регулярно сплачував аліменти та дбав про належне матеріальне забезпечення своїх синів, заборгованості по аліментах не має. У зв`язку з народженням третьої дитини, перебуванням другої дружини у декретній відпустці він змушений був звернутись до суду із даним позовом, оскільки більше не може сплачувати аліменти на дітей від попереднього шлюбу у розмірі, який встановлений рішенням суду від 16 березня 2020 року. При цьому позивач зазначив, що ніколи не відмовлявся нести додаткові витрати на дітей та забезпечувати їх усім необхідним для їх нормального розвитку та виховання.

Висновки суду.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180,192 Сімейного Кодексу України. Відповідно дост.180СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

Частина 1ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідност.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання двох синів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у нього змінився сімейний стан, тобто він уклав інший шлюб та у нього окрім двох синів, з`явились ще два утриманця, а саме народжена у цьому шлюбі дочка ОСОБА_9 , та дружина, яка ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дочкою до досягнення нею трирічного віку.

Судом встановлено, що на даний час родина позивача, окрім його заробітку, інших доходів не має.

Таким чином, після сплати аліментів відповідачці у розмірі 1/3 частини своїх доходів та після надання коштів на утримання своєї родини, який з урахуванням справедливого балансу між утриманцями також не повинен бути нижчим за 1/3 частину від його доходу, розмір його заробітку, який залишиться буде набагато меншим ніж 50% , що не допускається, а тому із наведеного вбачається суттєве погіршення матеріального стану самого позивача та є підставою для зменшення розміру аліментів, стягуваних з нього на користь відповідачки.

При цьому необхідно зазначити, що у рішенні Жовтоводського міського суду від 14 травня 2020 року про стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки не встановлено, які ж доходи мав ОСОБА_1 на час ухвалення цього рішення. Зазначено лише, що останній у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дітей, однак ОСОБА_14 бажає отримувати аліменти від відповідача згідно закону на підставі відповідного рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зменшення розміру аліментів з 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісяця, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2ст.182СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, незважаючи на зменшення розміру аліментів у частині від доходу позивача, мінімальний розмір аліментів на одну дитину ні у якому разі не буде меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а таким чином не порушить їх права на отримання гарантованого державною розміру аліментів.

При цьому судом у даному випадку не можуть бути застосовані висновки Верховного суду, у справах на які посилалась відповідачка у своєму відзиві на позов, оскільки на переконання суду, підстави, за якими позивачі просили зменшити розмір аліментів у кожному з цих випадків є індивідуальними та не можуть застосовуватись до усіх подібних позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 76, 81, 82, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_15 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року, справа №176/297/20 з 1/3 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА