Справа № 368/639/23
Рішення

Іменем України

"12" вересня 2023 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування за Законом, суд, -

В С Т А Н О В И В :

31.05.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування за Законом, в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовувала наступними обставинами та нормами права:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області було внесено відповідний актовий запис № 04 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадщини ОСОБА_2 увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 заповіту на належне їй майно складено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування сіють особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та спадкоємицею першої черги на її майно за законом. Інших спадкоємців на майно ОСОБА_2 , крім Позивача, не лишилося.

Згідно зі ст. 1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для оформлення спадкових прав після ОСОБА_2 , Позивач через представника ОСОБА_3 звернулася до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної контори Київської області Грачової Л. І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

У листі від 28.04.2023 р. № 164/02-14 державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачова Л. І. роз`яснила Позивачу неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б належним чином посвідчували право власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з наведеним, нотаріус порекомендувала Позивачу звернутися з даним питанням до суду.

Дійсно, згідно з листом КП КОР «Київське обласне БТІ» від 14.04.2023 р. № 54 - 642/1, станом до 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилась.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року в п.23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з гозгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ лро спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосвуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, у випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання її права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення негосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчий органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Підставою для визнання за Позивачем права власності на житловий будинок є наявні у Позивача:

- виписка з погосподарських книг виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області с. Бендюгівка за 1991-2010 р., де зазначено, що ОСОБА_2 протягом вказаного часу була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 ;

- технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 20.04.2023 р.

Отже, оскільки нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину її матері за законом та відсутні будь-які інші способи для реалізації її права, то наявні усі підстави для визнання за Позивачем права власності на спадкове майно ОСОБА_2 (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ) в судовому порядку.

Враховуючи вищевказане та керуючись 392 Цивільного кодексу України, ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного Процесуального кодексу України, - позхивачка просить задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині її позовної заяви.

31.05.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/639/23, провадження № 2/368/382/23.

09.06.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято рішення про проведення слухання справи в загальному провадженні, призначено справу до підготовчого судового розгляду на 11 год. 00 хв. 05.07.2023 року.

05.07.2023 року проведення підгоовчого судового засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 12.09.2023 року в зв`язку з неявкою в судове засідання всих учасників процесу.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.09.2023 року, позивачка ОСОБА_1 , та її представник, - адвокат Клапчук Ф.П., - не з`явилися, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява - клопотання представника позивача, в якому представник позивача просить суд слухати справу без участі сторони позивача (позивачки та представника), позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 12.09.2023 року, представник відповідача, - Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - не з`явився, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, проти позову - не заперечує.

Визнання позову відповідачем Кагарлицькою міськоою територіальною громадою в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області в підготовчому судовому засіданні, - дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Проте, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно, враховуючи місце розташування нерухомого майна, визнання права власності на яке є предметом позову, - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , та, - враховуючи положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце виключна підсудність, тобто, - спір має слухатися виключно по місцю розташування нерухомого майна.

Сторони по справі:

- Позивачем по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка село Бендючівка Кагарлицького району Київської області, громадянка України, папорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 08 травня 1997 року Печерським РВ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

- Відповідачем по справі є юридична особа, - Кагарлицька міська територіальна громада в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1, Код .

Фактичні обставини справи, які стосуються цивільного спору, та які встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , - спадкодавець по даній справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , видане 04 лютого 2006 року виконкомом Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 76 років, про що в книзі реєстрації смертей 04 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 04.

Місце смерті - село Бендюгівка Кагарлицького району Київської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

До складу спадщини (спадкова маса) ОСОБА_2 увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом в судовому засіданні, - за життя ОСОБА_2 заповіту на належне їй майно складено не було.

Позивачка по справі, - ОСОБА_1 , - є дочкою померлої ОСОБА_2 , - спадкодавця по справі.

Даний факт підтверджується:

- свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_5 , яке видане 20 червня 1962 року Бендюшгівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів громадянського стану 20 червня 1962 року зроблено відповідний запис за № 7.

В графі «мати» зазначена - ОСОБА_2 , - спадкодавець по даній справі.

В подальшому позивачка внаслідок укладання шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , яке видане 8 листопада 1980 року Бузівською сільською радою Києво - Святошинського району Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець село Бузова Києво - Святошинського району Київської області, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Бендючівка Кагарлицького району Київської області, - уклали шлюб 08 листопада 1980 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08 листопада 1980 року зроблено запис за № 34.

Після укладання шлюбу присвоєні прізвища:

Чоловіку - ОСОБА_6 .

Дружині - ОСОБА_6 .

Відповідно, - позивачка ОСОБА_1 згідно вимог спадкової трансмісії є спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Як встановлено судом в судовому засіданні, - інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 (спадкодавця по даній справі), ніж ОСОБА_1 (позивач по даній справі), - немає.

Для оформлення спадкових прав (отримання свідоцтва про спадкування, зокрема, - на спадковий будинок) після смерті спадкодавця, - ОСОБА_2 , позивачка по справі, - ОСОБА_1 через представника, - ОСОБА_3 , - звернулася з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної контори Київської області.

У листі від 28.04.2023 р. № 164/02-14 державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори Грачова Л. І. роз`яснила Позивачу ОСОБА_1 неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б належним чином посвідчували право власності спадкодавця ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вищевикладеною обставиною нотаріус порекомендувала Позивачці ОСОБА_1 звернутися до суду.

Так, дійсно, - згідно листа КП КОР «Київське обласне БТІ» від 14.04.2023 р. № 54 - 642/1, (який міститься в матеріалах справи), - станом до 01.01.2013 р. державна реєстрація права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - не проводилась.

Позивачкою було замовлено та виготовлений технічний паспорт (будинок садибного типу) на спадкове будинковолодіння, яке розміщене за адресою: Київська область, Обухівський район, Кагарлицька територіальна громада, с. Бенюгівка (станом на 01.01.2021), вулиця першотравнева, 36, - технічний паспорт станом на 20 квітня 2023 року, реєстраційний номер ТІ01:5095 - 5536 - 4253 - 0489, інвентаризаційна справа № 3412.

Відповідно, - підставою для подачі позову до суду про визнання за Позивачкою ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, а саме, - на житловий будинок, який розміщено за адресою: АДРЕСА_1 , - є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання її права власності на спадкове майно, - зокрема, - на житловий будинок з надівірними будівлями та спорудами.

Отже, - з огляду на відмову нотаріуса у видачі позивачці ОСОБА_1 свідоцта про спадкування суд застосовує наступні норми права.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. (сказати про брата)

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261 - 1265 ЦК України.

Згідно з ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права па спадщину.

Згідно з ст. 1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно надувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі п. 3.1. узагальнюючого листу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

На підставі ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Таким чином, на теперішній час видати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку та здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства на ім`я позивачки ОСОБА_1 , - неможливо.

Тобто, не має іншого способу, окрім звернення до суду, щодо визнання права власності за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), які залишилися після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Підсумовуюч вищевикладене, - суд вважає, що підставою для визнання за Позивачкою ОСОБА_1 права власності на житловий будинок є:

- виписка з погосподарських книг виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області с. Бендюгівка за 1991-2010 р., де зазначено, що ОСОБА_2 (спадкодавець по даній справі, - мати позивача) протягом вказаного часу була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 ;

- технічний паспорт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 20.04.2023 р.

Відповідно, - оскільки нотаріусом було відмовлено Позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину її матері за законом, та відсутні будь-які інші способи для реалізації її права, - то наявні усі підстави для визнання за Позивачкою ОСОБА_1 права власності на спадкове майно (спадкову масу) у виді нерухомого майна після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (зокрема, - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ) - в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №6 від 30.05.2007 р. «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», ст. ст. 328, 392, 1223, 1261, 1267, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174 - 175, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Обухівського району Київської області, - про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) в порядку спадкування за Законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою село Бендючівка Кагарлицького району Київської області, громадянкою України, папорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 08 травня 1997 року Печерським РВ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП НОМЕР_1 ), як за спадкоємцем першої черги за Законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бендюгівка Кагарлицького району Київської області, (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 04 лютого 2006 року виконкомом Бендюгівської сільської ради Кагарлицького району Київської області), право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (технічний паспорт садибного типу від 20 квітня 2023 року, реєстраційний номер ТІ01:5095 - 5536 - 4253 - 0490, інвентаризаційна справа № 3412).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.