ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/7652/20

провадження № 22-ц/4809/796/23

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Карпенка О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Павелко І.Л. від 03 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління за питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницький про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою, -

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 02.08.2013 по 18.10.2013 він з ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з матір`ю. На даний час у нього з відповідачем не досягнуто домовленості щодо визначення часу та способу щодо спілкування з дочкою та його участі у її вихованні. При цьому вказав, що приймає активну участь в житті дочки, майже кожного дня телефонує до садочку та цікавиться станом здоров`я дочки, настроєм та її справами, приїздить до закладу дошкільної освіти та спілкується з адміністрацією садочка відносно його дочки, також часто відводить на заняття в Приватний заклад позашкільної освіти «Мовний простір «Жираф клаб» та забирає дочку з нього. Він намагається приділити якомога більше уваги вихованню дочки та слідкує за її досягненнями, вони мають сильний зв`язок та потребує постійного спілкування.

Вважає, що його права як батька порушені, у зв`язку тим, що відповідач не бажає домовлятися про порядок його участі в житті їх спільної дитини.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд зобов`язати відповідача не чинити перешкоди йому у вільному спілкуванні з дитиною та визначити порядок зустрічей його з дочкою, а саме: понеділок, середа з 16:00 год до 20:00 год; п`ятниця з 16:00 год до 17:00 год; субота з 10:00 год до 17:00 год; один місяць влітку з урахуванням думки дитини за домовленістю з матір`ю.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Суд ухвалив усунути ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дочкою - визначивши наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 16.00 год. до 19.30 год., щосуботи з 10.00 год. до 17.00год. за попередньою домовленістю між батьками та з урахуванням стану здоров`я дитини та її думки(бажання) , один літній місяць - за попередньою домовленістю між батьками та з урахуванням стану здоров`я дитини та її думки(бажання).

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та на порушення судом процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано суду жодного доказу про те, що вона чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Крім того, у зв`язку з тим, що позивач постійно вільно спілкувався з дитиною тоді, коли він хотів, у липні та серпні 2021 року, вони намагалися дійти згоди шляхом укладення мирової угоди, визначивши зручний час зустрічей для позивача та період літнього відпочинку, однак підписати мирову угоду позивач відмовився, пояснивши це нібито згодою у визначенні днів літнього відпочинку, а саме, не погодився на 12 днів (10 днів відпочинку + 2 дні на дорогу), зазначивши, що хоче більше 13 або 15 днів. У зв`язку з веденням в країні воєнного стану та з метою збереження здоров`я та життя дочки, за погодженням з позивачем, у березні 2022 року вона була вимушена виїхати разом з дочкою за межі України, а саме до Чехії, де вони з дочкою оформили тимчасовий захист. Так як до теперішнього часу війна триває, ракетні обстріли не припиняються, повернення додому вважає небезпечним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в період шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_6 , про що 22 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 1767, і що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 /а.с.14, т.1/.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2020 року, яке набрало законної сили 30.10.2020 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано /а.с.16-17 т.1/ .

Згідно довідки за № 348 від 09.10.2020 року виданої Квартальним комітетом № 15 Фортечного району м. Кропивницький ОСОБА_2 , 1989 року народження, проживає за адресою АДРЕСА_1 /а.с.20, т.1/.

Дочка сторін - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двічі на тиждень відвідує приватний заклад позашкільної освіти «Мовний простір «Жираф клаб», тричі на тиждень відвідує колектив - студію «Авангард», в суботу відвідує підготовку в школі на курсі «Школа Успішної дитини», що підтверджується довідками /т.1 а.с.50-52/.

Згідно рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради за № 701 від 26.10.2021 року про затвердження Висновку Виконавчого комітету Кропивницької міської ради за № 4687/49-05-24 від 21.09.2021 року, запропоновано за доцільне визначити наступні способи участі громадянина ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та спілкуванні з нею, а саме: щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 16.00 до 19.30, щосуботи з 10.00 до 17.00, один літній місяць з урахуванням думки дитини та за домовленістю з матір`ю /а.с.175-176, т.1/.

Висновком психолога ОСОБА_8 за № 1/0221 від 02.02.2021 року встановлено, що у дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено низький рівень тривожності, однозначно виявляє бажання проживати з матір`ю, не заперечує можливості бачитись з батьком; оптимальним варіантом для дитини є такий графік зустрічей, що не буде порушувати усталеного розпорядку дня та звичних для неї занять у закладах дошкільної та позашкільної освіти, гуртках, тощо; різка з міна звичного режиму активності може негативно відбитись на психофізичному стані дівчинки.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність усунення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та визначити спосіб спілкування з дитиною.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

У статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

За частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21).

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро - емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі у виховання для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Звертаючись до суду з позовом позивач послався на те, що ОСОБА_4 чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, при цьому належних доказів для доведення цього факту суду не надано. Крім того, позивач у позовній заяві стверджував те, що він постійно спілкується з дочкою, займається її вихованням та проводить з нею час. Також доводи позивача про те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною спростовується наміром відповідача укласти мирову угоду щодо визначення способу спілкування з дитиною, однак відповідач відмовився.

Суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, в чому саме полягають перешкоди, які вчиняє відповідачка позивачу у спілкуванні з дочкою.

Враховуючи те, що позивач безперешкодно спілкується з дитиною, відповідач не чинить йому перешкод у спілкуванні з нею, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача та ухвалення нового судового рішення, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1260 грн, пов`язаний з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління за питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницький про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1260 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.11.2023.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Карпенко О.І. Чельник