Справа № 567/1488/22
У Х В А Л А

02 травня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ФОП ОСОБА_1 - адвоката Бартосевича Б.В. про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат з оплати професійної правової допомоги у цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

Представник позивачки ФОП ОСОБА_1 - адвокат Бартосевич Б.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №567/1488/22 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу, яким вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат з оплати професійної правової допомоги у розмірі 7 920 грн.

Заяву мотивує тим, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 16.03.2023 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з відповідача фактичні витрати в порядку регресу в розмірі 18 453,38 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 992,40 грн., разом з тим не було вирішено питання щодо відшкодування позивачці витрат з надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 7 920 грн.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. В поданій до суду заяві представник позивачки просив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати у його відсутності та у відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Заочним рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16.03.2023 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу задоволено та вирішено питання судових витрат, а саме, з відповідача на користь позивачки стягнуто судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Судом встановлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат представник позивачки в позовній заяві визначив у розмірі 8 912,40 грн., в тому числі 992,40 грн. судовий збір та 7920 грн. витрати з оплати професійної правової (правничої) допомоги.

На підтвердження витрат з оплати професійної правової допомоги представник позивачки надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Бартосевича Б.В. від 24.02.2020 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 15.11.2022 року на представництва інтересів ФОП ОСОБА_1 в Острозькому районному суді Рівненської області, копію договору про надання професійної правової допомоги від 20.05.2021 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , копію акту №19/01-Б приймання-передачі послуг професійної правової допомоги від 11.01.2022 року, складеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 а також копію платіжного доручення №469 від 13.01.2022 року про перерахування ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3 7920 грн. згідно вищевказаного акту приймання-передачі.

З ордера від 15.11.2022 року, виданого адвокатом Бартосевичем Б.В. на представництво інтересів ФОП ОСОБА_1 , вбачається, що його було видано на підставі договору про надання правової допомоги № 5 від 20.05.2021 року.

Як вбачається з копії договору про надання професійної правової допомоги №5 від 20.05.2021 року, він був укладений між позивачкою ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , а не адвокатом Бартосевичем Б.В., предметом якого є надання правової допомоги з усіх питань щодо провадження господарської діяльності клієнта (п.1.1 договору).

З копії акту приймання-передачі послуг професійної правової допомоги №19/01-Б від 11.01.2022 року, також вбачається, що він складений між позивачкою ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 , а не адвокатом Бартосевичем Б.В., та згідно копії платіжного доручення №469 від 13.01.2022 року позивачка ФОП ОСОБА_1 здійснила платіж в розмірі 7 920 грн. на підставі вищевказаного акту на користь ФОП ОСОБА_3 , а не на користь адвоката Бартосевича Б.В.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вже було вище встановлено судом, на підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивачки - адвокат Бартосевич Б.В. надав копію договору про надання професійної правової допомоги №5 від 20.05.2021 року, копію акту приймання - передачі послуг професійної правової допомоги від 11.01.2022 року, копію платіжного доручення №469 від 13.01.2022 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.02.2020р. та ордер серії АА №1248622 від 15.11.2022р.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076 від 05.07.2012 року, статтею 1 якого визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим законом.

Адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката зі здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Пунктом 3 ст.4 вищевказаного закону визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з пп. 14.1.226 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Таким чином, витрати на правову (юридичну) допомогу, надану стороні у справі іншою, аніж адвокат особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку, передбаченому ст.ст.137, 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позивачкою та її представником не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують заявлені до стягнення витрати з оплати професійної правової допомоги, наданої ОСОБА_3 як адвокатом, а відтак суд приходить до переконання про наявність фактичних та правових підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат з оплати професійної правової допомоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260, 261, 270, 273, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивачки ФОП ОСОБА_1 - адвоката Бартосевича Б.В. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрат з оплати професійної правової допомоги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 02 травня 2023 року.

Суддя Острозького районного суду Василевич О.В.