Справа № 462/2914/23
УХВАЛА

05 травня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Служба у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про усиновлення дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини, в якій просить оголосити його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлювачем дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести зміни у актовий запис № 1066 від 22.02.2007 року, здійсненого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції; вилучити дані про біологічного батька дитини - ОСОБА_4 , а в графі батько зазначити ОСОБА_1 , змінити по батькові дитини з ОСОБА_3 на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вивчивши матеріали заяви, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Порядок розгляду заяв про усиновлення регламентовано главою 5 розділу IV ЦПК України.

У відповідності до п. 5, п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 175 до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ст.ст. 211, 212 СК України визначено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Згідно із ч. 1 ч. 5 ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом, а ст. 219 СК України визначено, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: 1) невідомі; 2) визнані безвісно відсутніми; 3) визнані недієздатними; 4) позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; 5) протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу.

Згідно із ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення.

Згідно із ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 311 ЦПК України визначено, що заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини.

Згідно із п. 1, 2 ч. 2 ст. 311 ЦПК України, до заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя, 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 312 ЦПК України, до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення. Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

Враховуючи дані норми законодавства, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що ним у заяві не викладено необхідних обставин на обґрунтування заявлених вимог, зокрема ним не зазначено, даних про те, що він може бути усиновлювачем згідно вимог ст.ст. 211, 212 СК України, та не долучено всіх доказів на підтвердження цього; всупереч вимог ст.ст. 217, 218 СК України не зазначено про наявність вільної згоди матері дитини на усиновлення чи наявність обставин, за яких така згода не потрібна; всупереч ст. 224 СК України не зазначено мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину інформацію про те, як довго заявник опікується дитиною, стан здоров`я дитини; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити; всупереч вимог ст. 220 СК України та ст. 311 ЦПК України не додано письмової нотаріально засвідченої згоди другого із подружжя на усиновлення дитини та згоди на це самої дитини, медичного висновку про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток.

Окрім того, статтею 229 СК України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу.

Згідно із ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.

Водночас, всупереч наведеному, заявник у прохальній частині просить змінити відомості про батька усиновлюваної дитини, однак не надав доказів на підтвердження згоди ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на це.

Окрім цього, із п. 4 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач долучив до матеріалів заяви посвідчення учасника бойових дій.

Однак, згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі N 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)".

Тому, за подання заяви про усиновлення дитини заявник має сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 294, 311, 312 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів із дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків такої,

Керуючись ст.ст.175,185, 294, 311-312, 259-261 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Служба у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про усиновлення дитини - залишити без руху.

Надати заявнику для усунення недоліків строк протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику - для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Іванюк