Справа № 362/6584/21
Провадження № 2/362/2538/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київськї області у складі:

головуючого судді - Ковбель М.М.

за участі секретаря - Сілецької М.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання недійсними довіреності та Договору іпотеки від 29.10.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначена цивільна справа.

Представник відповідача Стар Ю. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням по судовій цивільній справі №:2022-011555-САА-01 та вирішення судового провадження Юрій Стар проти Алли Айзен та ОСОБА_4 , що розглядаються Окружним судом одинадцятого судового округу в окрузі Майамі-Дейд, штату Флорида.

Представник позивача заперечував щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки така підстава, на його думку не передбачена чинним законодавством України. Крім того, просив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України наведений перелік підстав в яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а саме у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, визначаючи наявність передбаченихстаттею 201 ЦПК України(в редакції 2004 року, що кореспондується зі ст. 251 чинного ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження по справі суд виходить з того, що неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи полягає в тому, що обставини, які мають бути встановлені в іншій справі, не можуть бути встановлені цим судом самостійно у даній справі.

Положення ст.129 Конституції України, ст.2 ЦПК України, якими передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, у відповідності до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Одночасно, докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи вважаються достовірними у відповідності до ст. 79 ЦПК України.

Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Вищевказана норма кореспондується зі ст.12 Закону України Про судоустрій і статус суддів, відповідно до якої судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до частини 1-3 статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Судом встановлено, що представником відповідача подані письмові документи на підтвердження фактичних обставин, які викладені іноземною мовою без встановленого законом порядку перекладу на державну мову, при цьому останні частково нечитабельні документи, частково поганої якості, оригінали вказаних документів суду на огляд представником відповідача не надано, що унеможливлює встановити суду, чи мають ці документи відношення до предмету доказування.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою у порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Аналогічні положення викладені у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Разом з тим дана заява про зупинення провадження вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки не містить офіційного перекладу, що позбавляє суд можливості встановити зміст такого документу.

За наведених обставин, суд звертає увагу представника відповідача на необхідність офіційного перекладу доданих до заяви документів, що викладені на іноземній мові.

Крім того, додані до матеріалів заяви про зупинення розгляду справи документи належним чином не завірені, що суперечить вимогам ч.ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України.

Положеннями ч.1, ч.2 ст.95 ЦПК України закріплено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами ч.4, ч.5 ст.95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, з метою досягнення і виконання встановлених ст.. 189 ЦПК України завдань підготовчого провадження, судом проведено підготовче засідання, в якому були вирішені питання та вчинені процесуальні дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, які необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.251, 253, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача Стар Юрія про зупинення провадження по справі- відмовити.

Закрити підготовче провадження.

Призначити справу до розгляду по суті в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 22.11.2023 року о 12 годині 40 хвилин в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Шевченка, 8, зал. 207.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Ковбель