печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1: не з`явився,

відповідача-2: не з`явився,

відповідача-3: не з`явився,

відповідача-4: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО» (далі - відповідач-1, ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО»), ОСОБА_2 (далі - відповідач-2, ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі - відповідач-3, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі - відповідач-4, ОСОБА_4 ), в якому просив зобов`язати відповідачів: видати позивачу протокол про звільнення з займаної посади; внести інформацію про звільнення позивача до Єдиного Державного Реєстру та до Державного реєстру фінансових установ; стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 81 000 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 650 грн. та вихідну допомогу у розмірі трьохмісячної заробітної плати в сумі 45 000 грн. Всього просив стягнути 131 650 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19.11.2018 року згідно з наказом №8 від 19.11.2018 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду директора ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» за сумісництвом з окладом 15 000 грн. 27.02.2019 року ним було подано засобами поштового зв`язку заяви про звільнення за власним бажанням на ім`я ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» та засновника ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» - ТОВ «ФГ «ЮФІН». 28.02.2019 року позивач надіслав зазначені заяви також кур`єром ТОВ «КАРГО ЕКСПРЕС ЛТД» на ім`я ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО», засновника ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» - ТОВ «ФГ «ЮФІН» в особі керівника - ОСОБА_2 , а також на ім`я кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» - ОСОБА_3 за місцем його роботи - до Юридичної компанії «Бізнес-Асістанс». Правовою основою звернення позивача з даними заявами стала ст. 38 КЗпП України, відповідно до якої працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. Позивач стверджує, що відповідачі, порушуючи вимоги чинного законодавства, не видали йому протокол про звільнення, не виплатили заробітну плату за виконану роботу та компенсацію за невикористану відпустку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 15.05.2019 року та, у зв`язку з неотриманням інформації, 15.04.2020 року та 31.07.2020 року повторно судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідачів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб відповідачів.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

21.07.2021 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по заробітній платі та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.01.2022 року.

24.01.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про витребування додаткових доказів в порядку п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, відповідно до якого позивач просив суд витребувати у ОСОБА_2 статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО»; штатний розклад Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО»; відомості про нарахування заробітної плати та її отримання директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО» в період з 19.11.2018 року по 03.04.2019 року; фінансові звіти Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО» за період з 19.11.2018 року по 03.04.2019 року.

В судовому засіданні 25.01.2022 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 було заявлено клопотання від 24.01.2022 року про виключення одного з відповідачів - ОСОБА_3 , як неналежного відповідача у справі.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року у задоволенні клопотання позивача від 24.01.2022 року про витребування доказів було відмовлено; клопотання представника ОСОБА_3 від 24.01.2022 року було задоволено частково, а саме, в частині приєднання вказаного клопотання до матеріалів справи та роз`яснено представнику відповідача-3, що склад осіб визначає позивач.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.05.2022 року.

07.02.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, 07.02.2022 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ОСОБА_3 також надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме, копії листа-вимоги про виключення інформації стосовно ОСОБА_3 , як кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО» та заяви про вихід ОСОБА_3 зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА ГРУПА «ЮФІН».

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2022 року заяву відповідача-3 від 27.01.2022 року приєднано до матеріалів справи та, у зв`язку з першою неявкою позивача в судове засідання, згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 01.06.2023 року.

01.06.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 22.08.2023 року.

В судове засідання 22.08.2023 року з`явився позивач. Представник відповідача-1, відповідач-2, відповідач-3 та відповідач-4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Відповідач-3 у заяві від 27.01.2022 року просив розглядати справу за його відсутності.

Так, судова повістка, направлена на адресу ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО», повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка, направлена на адресу ОСОБА_2 , повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка, направлена на адресу ОСОБА_3 , повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Судова повістка, направлена на адресу ОСОБА_4 , повернулась на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, оскільки судові повістки були направлені відповідачам на зазначені в позовній заяві адреси місця реєстрації останніх, проте, конверти повернулися із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідачі про зміну адреси суд не повідомляли, то суд вважає, що судові повістки відповідачам вручені. Крім того, ОСОБА_3 у заяві від 27.01.2022 року просив розглядати справу за його відсутності.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4.

В судовому засіданні 22.08.2023 року позивач підтримав позовні вимоги з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити.

Вислухавши вступне слово позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що відповідно до наказу №8 від 19.11.2018 року за підписом директора ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» - Дмитраша А.М., позивач з 19.11.2018 року повинен був приступити до виконання обов`язків директора товариства за сумісництвом, з правом першого підпису фінансових та цивільно-правових документів (том 1 а.с. 7).

Заявою від 27.02.2019 року, адресованою загальним зборам засновників (учасників) ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО», ОСОБА_1 просив звільнити його з посади директора ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» за власним бажанням з 15.03.2019 року та виплатити заборгованість по заробітній платі (том 1 а.с. 8).

До засновників (учасників) ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» належать: ТОВ «Фінансова група «ЮФІН» (керівником якого є ОСОБА_2 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т.. 1 а.с. 5-6).

27.02.2019 року на адресу ТОВ «ФГ «ЮФІН» та ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» позивачем засобами поштового зв`язку було направлено листи з вкладенням «заява про звільнення» (т. 1 а.с. 9-10).

28.02.2019 року кур`єрською службою доставки «Cargo Express Ltd» було прийнято від позивача для доставки на ім`я ОСОБА_2 для компанії ТОВ «ФГ «ЮФІН» відправлення документального характеру з вкладенням «заява про звільнення» за накладною №13 (т. 1 а.с. 11-12).

В той же день, а саме 28.02.2019 року, кур`єрською службою доставки «Cargo Express Ltd» було прийнято від позивача для доставки на ім`я ОСОБА_2 для компанії ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» відправлення документального характеру з вкладенням «заява про звільнення» за накладною №12 (т. 1 а.с. 13-14).

Крім того, 28.02.2019 року кур`єрською службою доставки «Cargo Express Ltd» також було прийнято від позивача для доставки на ім`я ОСОБА_3 для компанії «Бизнес-Асістанс» відправлення документального характеру з вкладенням «заява про звільнення» за накладною №18 (т. 1 а.с. 15-16).

Листом від 27.03.2019 року вих. №269/03-19 ТОВ «КАРГО ЕКСПРЕС ЛТД» повідомило ОСОБА_1 , що відправлення документального характеру за накладною №12 підлягає поверненню відправнику у зв`язку з відмовою отримувача від отримання документів за вказаною накладною (т. 1 а.с. 17).

В той же час, листом від 27.03.2019 року вих. №270/03-19 ТОВ «КАРГО ЕКСПРЕС ЛТД» повідомило ОСОБА_1 , що відправлення документального характеру за накладною №13 підлягає поверненню відправнику у зв`язку з відмовою отримувача від отримання документів за вказаною накладною (т. 1 а.с. 18).

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частинами 1, 2 статті 97 ЦК України визначено, що управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 ЦК України, загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Як визначено ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо окремо не вказано про інше), органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Загальні збори учасників є вищим органом товариства (ч. 1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), до компетенції якого належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства (п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва.

Разом з тим, Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачає укладення з членом виконавчого органу товариства договору.

Частиною 12 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що договір, який укладається з членом виконавчого органу товариства, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Аналіз цієї норми в сукупності з положеннями останнього речення ч. 7 ст. 39, ч. 6 ст. 40 та ч. 8 ст. 42 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» дозволяє дійти висновку про те, що договір, про який ідеться в ч. 12 ст. 39 цього Закону, є цивільно-правовим або трудовим договором (контрактом).

Таке розуміння узгоджується з подальшими змінами, яких зазнала ця норма. Так, у чинній редакції ч. 12 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачає, що з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Відтак чинна редакція Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлює обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачає укладення цивільно-правового або трудового договору.

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») або в окремих випадках - наглядової ради товариства (ч. 2 ст. 38 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (ч. 12 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема, строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).

Так, позивач повинен був приступити до виконання обов`язків директора ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» на виконання рішення №12 Загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» від 16.11.2018 року (том 1, а.с. 7).

Однак, позивачем не надано жодного доказу укладення з ним трудового договору (контракту) в порядку, передбаченому ч. 12 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Інші учасники справи не стверджували про існування таких обставин.

Оскільки ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» не укладало з позивачем трудового договору (контракту), суд дійшов висновку про те, що між ним та товариством не виникав спір стосовно припинення такого правочину. Відтак, суд не вбачає за необхідне застосувати у спірних правовідносинах норми КЗпП України, зокрема ст. 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Водночас, в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Частиною 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

При цьому слід враховувати, що за змістом п 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення загальних зборів учасників товариства про обрання та припинення повноважень виконавчого органу не можуть прийматись шляхом опитування.

Статтею 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», частина 1 якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту наявності можливості у іншого органу, окрім виконавчого органу товариства, на скликання загальних зборів учасників товариства.

У зв`язку із цим, виконанню підлягали положення ч. ч. 2-5 та 11 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», за змістом яких виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене ч. 3 цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про те, що директор товариства для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників товариства (п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

При цьому, директор мав дотриматись вимог ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства в робочий час.

Разом з тим, за встановленими судом обставинами, 27.02.2019 року заявою, адресованою загальним зборам засновників (учасників) ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО», позивач тільки просив звільнити його з посади директора ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» за власним бажанням з 15.03.2019 року та виплатити заборгованість по заробітній платі.

Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів виконання ним вимог ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зокрема, щодо ініціювання процесу скликання загальних зборів учасників товариства, дотримання процедури повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів учасників.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скликати загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», на яких ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», згідно з поданою заявою про звільнення від 18.03.2019 року, не підлягає задоволенню, оскільки недотримання позивачем визначеного Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» порядку скликання загальних зборів учасників товариства з власної ініціативи не дає підстав для висновку про те, що права позивача були порушені внаслідок позбавлення його можливості припинити свої повноваження як директора товариства з незалежних від нього причин.

Вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 : надіслати на адресу позивача витяг з протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО» в частині ухвалення рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО»; внести інформацію про звільнення ОСОБА_1 до Єдиного Державного Реєстру та до Державного реєстру фінансових установ є похідними від вимоги про зобов`язання відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скликати загальні збори Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», на яких ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», згідно з поданою заявою про звільнення від 18.03.2019 року, відтак, вони також не підлягають задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «ПОРТОФІНО» на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 86 103,89 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 5 650,70 грн., що разом становить 91 754,59 грн. суд вважає за необхідне зазначити, ОСОБА_1 не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження розміру заробітної плати позивача, яку він отримував, обіймаючи посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», що, в свою чергу, унеможливлює здійснення розрахунків заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, адже основною складовою таких розрахунків являється саме розмір заробітної плати позивача. Більше того, позивачем не надано також належних, достатніх та допустимих доказів взагалі наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО» перед позивачем будь-якої заборгованості.

За таких обставин суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачами належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 97- 99 Цивільного кодексу України, ст. ст. 28-32, 36, 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273-279, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії та стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОРТОФІНО», вул.. Лютеранська, буд. 28/19, м. Київ, 01024, .

Відповідач-2: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач-3: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач-3: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 12.09.2023 року.

Суддя І.В. Григоренко