Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5595/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Киретів Віктор Васильович, до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Киретів Віктор Васильович, звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (позивача ОСОБА_1 чоловік і батько позивача ОСОБА_2 ) ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина у склад якої входить житловий будинок, за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 (матір спадкодавця ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі зазначають, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку, передбаченому ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Житловий будинок в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_6 на підставі наявної у спадкоємців технічної документації про забудову забудовником ОСОБА_6 даного житлового будинку, яка містить рішення органів місцевої влади про затвердження акту аварійності індивідуального житлового будинку, дозвіл на виконання будівельних робіт, зведений оціночний акт по домоволодінню, інші документи.

Крім того позивачі вказали, що ОСОБА_1 (дружина) та ОСОБА_7 (донька спадкодавця), як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину, так як на час відкриття спадщини були зареєстровані і проживали зі спадкодавцем за однією адресою в спадковому житловому будинку, в той час як відповідач - донька спадкодавця ОСОБА_3 спадщину не прийняла, від такої відмовилася, на час відкриття спадщини фактично проживала і проживає в АДРЕСА_2 , хоча і зареєстрована в АДРЕСА_1 .

З наявними документами спадкоємець ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Богаш Наталії Яношівни для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак листом № 02-14/79 від 26 квітня 2023 року, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надала правовстановлюючі документи на спадковий будинок.

Позивачі та їх представник у судове засідання не з"явилися, представник подав заяву в якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (позивача ОСОБА_1 чоловік і батько позивача ОСОБА_2 ), після смерті якого відкрилась спадщина у склад якої входить житловий будинок 1968 року побудови за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, 11, 18-19, 26).

ОСОБА_5 (матір спадкодавця ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Позивачі зазначають, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку, передбаченому ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (а.с. 7, 8, 30-34).

Житловий будинок в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_6 на підставі наявної у спадкоємців технічної документації про забудову забудовником ОСОБА_6 даного житлового будинку, яка містить рішення органів місцевої влади про затвердження акту аварійності індивідуального житлового будинку, дозвіл на виконання будівельних робіт, зведений оціночний акт по домоволодінню, інші документи(а.с. 30-34).

Позивачі ОСОБА_1 (дружина) та ОСОБА_7 (донька спадкодавця), як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину, на час відкриття спадщини були зареєстровані і проживали зі спадкодавцем за однією адресою в спадковому житловому будинку в той час як відповідач ОСОБА_3 (донька спадкодавця) спадщину не прийняла, на час відкриття спадщини фактично проживала і проживає в АДРЕСА_2 .

З наявними документами спадкоємець ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Богаш Наталії Яношівни для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак листом № 02-14/79 від 26 квітня 2023 року, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надала правовстановлюючі документи на спадковий будинок (а.с. 36).

На підставі заяви від 26 квітня 2023 року заведена спадкова справа 33/2023 (номер в Спадковому реєстрі: 70571301) щодо майна гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 (а.с. 36).

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПКУкраїни) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1. ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Державна реєстрація права власності, зокрема, на споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки,споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п.п. 4.15, 4.16 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності на спадкове майно, в даному випадку, перешкоджає позивачам оформленню спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, невизнане право позивачів, набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ними спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних докаів, суд приймає рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинок із загальною корисною площею 76,4 кв.м., в тому числі житловою площею 36,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинок із загальною корисною площею 76,4 кв.м., в тому числі житловою площею 36,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 19.09.2023 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк