Справа № 638/5885/21
Провадження № 2/638/664/23
УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В.В.,

при секретарі Рєзніка І. П.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про встановлення нікчемності правочинів та скасування запису про державну реєстрацію іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про встановлення нікчемності правочинів та скасування запису про державну реєстрацію іпотеки.

В підготовче судове засідання не з`явився представник позивача. Надав до суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також надав до суду заперечення щодо клопотання про закриття провадження. В обгрунтування свого заперечення зазначає, що предметом позовної заяви у справі №910/17433/19 на яке посилається представник відповідача, було визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеними між юридичними особами. При цьому в даній справі договір іпотеки укладений між фізичною особою та юридичною особою, отже з норми ст. 20 ГПК України вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у справах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у справах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та або фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктивний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юриздикції господарського суду щодо розгляду справи. В такому випадку є доцільно розмежування юриздикції за суб`єктним складом основго зобов`язання.

В підготовче судове засідання ТОВ «Аналітик Фінанс» не направив свого представника до суду, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність неявки в судове засдання до суду не направив. В матеріалах справи міститься клопотання ТОВ «Аналітик Фінанс» про закриття провадження у справі, оскільки відповідний спір повинно розглядати в порядку господарського судочинства. В обгрунтування свого клопотання представник відповідача зазначає, що Верховний суд у своїй постанові від 21.04.2020 року у справі №910/17433/19 висловив правову позицію на підвідомчисть судам господарської юрисдикції спорів про визнання недійсним договорів, що виникають із господарських правовідносин, де сторонами оскаржуваних договорів є юридичні особи, навіть якщо позивачем в такому спорі виступають фізичні особи. Суд дійшо висновку, що між позивачем та відповідачами існує спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В підготовче судове засідання відповідач 2 - ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність неявки в судове засдання до суду не направила.

Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Щодо клопотання ТОВ «Аналітик Фінанс» про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Предметом позовної заяви ОСОБА_1 є встановлення нікчемності Договору №30072020 купівлі-продажу прав вимоги від 30.07.2020 року, укладеного між ТОВ "Фінансова комапнія "ГЕФЕСТ" та ТОВ "Аналітик Фінанс" та договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 31.08.2007 року укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "ГЕФЕСТ" та ТОВ "Аналітик Фінанс". Застосування наслідків нікчемності правочину шляхлм скасування рішення про реєстрацію права іпотекадержателя за ТОВ "Аналітик Фінанс" та припинанення права іпотекадержателя. Сторонами за договором іпотеки №12005-010/07Ф від 31.08.2007 року є ОСОБА_1 та Акіонерний комерційний банк "Правекс-Банк".

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу вказаної норми вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За змістом частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Основне зобов`язання це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене заставою.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Тобто за загальним правилом, саме позичальник як боржник у зобов`язанні за кредитним договором має виконати свій обов`язок перед кредитодавцем.

Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» чітко розмежував юрисдикцію судів за правилами цивільного та господарського судочинства щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, встановивши у пункті 1 частини першої статті 20 ГПК України, що критерієм розмежування юрисдикції у таких спорах є суб`єктний склад основного зобов`язання.

За правилами цивільного судочинства повинні розглядатися спори стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною цього основного зобов`язання є фізична особа, яка, вступаючи у це зобов`язання, не діяла як фізична особа-підприємець. Тому для визначення юрисдикції суду щодо розгляду відповідної справи суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, значення не має. Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається, враховуючи суб`єктний склад сторін основного зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 415/2542/15-ц, від 17 квітня 2018 року у справі № 545/1014/15-ц, від 27 червня 2018 року у справі № 534/1898/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12916/15-ц, від 13 березня 2019 року у справі № 906/277/18, від 5 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц).

З огляду на вказане до юрисдикції господарського суду не належить, зокрема, спір щодо правомірності заміни кредитора у основному зобов`язанні, стороною якого є фізична особа.

За таким договором відбулось відступлення права вимоги до боржника, який є фізичною особою та набувачем послуг за первинним договором, тобто за кредитним договором, який є основним зобов`язанням, право вимоги за яким відступлено.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним договору уступки права вимоги за кредитним договором, сторонами якого є юридична особа - кредитодавець і фізична особа - позичальник, суд доходить висновку, що такий спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства, незважаючи на те, що сторонами оспорюваного правочину (договору уступки права вимоги) є юридичні особи.

Такого ж висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 20.12.2021 року у справі № 317/2904/20.

На підставі зазначеного суд доходить висновку про те, що представнику відповідача 1 в задоволенні клопотання про закриття провадження слід відмовити.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, виходячи з такого.

Сторони не вбачають можливостей для укладення мирової угоди, передачі справи на розгляд третейського суду чи звернення до суду для проведення врегулювання спору за участю судді.

Відводів складу суду, який розглядає справу, сторонами не заявлено. Позивачем не здійснено додаткового уточнення раніше заявлених вимог.

Відповідно до ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки спір між сторонами не врегульовано, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, визначивши дату судового засідання.

Керуючись ст. ст. 189-200, 223, 247, 268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити підготовче провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс», державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни про встановлення нікчемності правочинів та скасування запису про державну реєстрацію іпотеки.

Призначити справу до судового розгляду по суті на 19.06.2023 року о 16 год. 00 хв.

В судове засідання викликати учасників справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Щепіхіна В.В.