н/п 2/490/431/2023 Справа № 490/7115/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого -судді Гуденко О.А., при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу в солідарному порядку в розмірі 111 662 грн. та судових витрат, які складаються з 1116,63 грн судового збору та 12 401 грн 80 коп. витрат на правову допомогу.

В обгрунтування позову посилається на те, що ним на підставі Договору, укладеного з ПАТ СК "ВУСО" від 05.07.2021 року про відступлення права вимоги набуто право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору за договорами страхування згідно доданого переліку, в тому числі і за Договором страхування (Поліс) № 162981943. Згідно вказаного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту , укладеного між ПрАТ "СК "ВУСО" та ОСОБА_3 забезпечено автомобіль« Мітсубіші Галант», д/н НОМЕР_1 .

Згідно заяви потерпілої в ДТП, яка сталася 15.02.2021 року з вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_2 , особи страховою компанією 01.04.2021 року випалчено страхове відшкодування у розмірі 111 662,11 грн. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 15.02.2021 року, ПрАТ CK «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідачів щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - на підставі пп.в п.38.1. п. 38.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст.ст. 1187,1191,1192,1194 ЦК України, оскільки водій ОСОБА_2 на час вчинення ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння..

05 січня 2022 року надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_3 , в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні. В обгрунтування заперечень посилалася на те, що не підписувала договір обов`язкового страхування з ПрАТ "СК "ВУСО", отже відсутні договірні відносини між сторонами.

05 січня 2022 року надійшов відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 з доданими письмовими доказами , в якому відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні. В обгрунтування заперечень посилався на те, що відшкодував повністю матеріальну шкоду , завдану внаслідок ДТП, потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні не мають до нього претензій, отже у страховика у відповідності до ст. 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» були відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Тому пред`явлення регресного позову до є безпідставним.

13 січня 2022 року надійшла відповідь на відзив від позивача.

Ухвалою суду від 29.10.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 26.01.2022 року .

Ухвалою суду від 26 січня 2022 року про відмову у прийнятті зустрічного позову - відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 та ПрАТ "СК "ВУСО" , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги від 05.07.2021, укладений між ПрАТ "СК "ВУСО" та ФОП ОСОБА_1 з моменту його укладення, в тому числі відступлення прав вимоги стосовно стягнення суми відшкодування 111 662,11 грн згідно страхового полісу № 162981943.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року прийнято відмову позивача від частини позовних вимог та закрито провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Представник позиваач надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги, заявлені до відповідача ОСОБА_2 , підтримали в повному обсязі, посили про їх задволення.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи судом за місцем реєстрації неодноразово належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін у минулому судовому засіданні, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що ПАТ СК « ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правоовї відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 162981943 від 16.04.2020 року, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль « Мітсубіші Галант» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком дії з 26.04.2020 року по 25.04.2021 включно.

Відповідно до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілого страхове відшкодування з лімітом за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн..

15 лютого 2021 року в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «« Мітсубіші Галант» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який порушив вимоги ПДР та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Субару Форестер», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після зіткнення продовжив рух та здійснив наїзд на припаркований автомобіль « Пежо Експерт», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.06.2021 року визнано ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу серії ДПР18 №527580 від 15.02.2021р. вбачається, що 15.02.2021р. близько 13:55 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "Mitsubishi Galant" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Великій Морській в районі буд. №79 та в порушення п.п. 2.3 "б", 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не слідкував за дорожньою обстановкою та особливостями її змін, не обрав безпечної швидкості руху, при виникненні попереду перешкоди для руху, не вжив усіх заходів для її безпечного об`їзду або повної зупинки автомобіля, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки "Subaru Forester" реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_5 в цей час перебував поза межами автомобіля. Після зіткнення транспортний засіб марки "Mitsubishi Galant" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 продовжив рух та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки "Peugeot Expert" реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_6 в цей час перебував поза межами автомобіля. В результаті вказаних ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу серії ДПР18 №527580 від 15.02.2021р. вбачається, що 15.02.2021р. близько 14:20 год. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "Mitsubishi Galant" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Великій Морській в районі буд. №79, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки шляхом продуття тестеру "Драгер", так і у встановленому законом медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 допустив порушення п.п. 2.3 "б", 2.5, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, а саме: порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За заявою потерпілої особи власника автомобіля "Пежо Експерт" реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_7 та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № 162981943 від 16.04.2020 року ПрАТ «CK «ВУСО» на підставі Страхового Акту № 2100181-1 виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 111 662,11 грн., - що підтверджується платіжним дорученням № 11872 від 01 квітня 2021 р.

05.07.2021 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 ( Новий кредитор) укладено Договір № 05/07/2021 про відступлення права вимоги (даті - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № 162981943 від 16.04.2020 року (пункт 10 Додатку №1 до Договору).

З метою досудового врегулювання спору, 05.07.2021 року відповідачам було направлено повідомлення та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу рекомендованими листами, але відповідачі не погасили заборгованість в добровільному порядку.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (підпункт 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної, події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2878цс15, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статті 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1166 ЦК України, матеріальна шкода відшкодовується винною особою в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно абз. «а» п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що відповідач скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, останнього визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП, страховик відшкодував заподіяні збитки то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних відповідачем збитків в порядку регресу.

Також, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно абз. «а» п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, останнього визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП, страховик відшкодував заподіяні збитки, то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних збитків в порядку регресу - саме з водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння .

Відтак, враховуючи, що на підставі договору № 05/07/2021 про відступлення права вимоги від 05.07.2021 року до ФОП ОСОБА_1 як нового кредитора перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору - ПрАТ «СК «ВУСО» за договором обов`язкового страхування, тому з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку в порядку регресу у розмірі 111 662 гривень 11 коп.

При цьому суд не може взяти до уваги заперечення відповдіача стосовно безпідставності позовних вимог, оскільки надані ним розписки про відсутність претензій до нього з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 05.04.2021 року жодним чином не відносяться до дійсних правовідносин сторін (взагалі не зрозуміло яким чином дані оосби відносяться до власника автомобіля Пежо) та в них не містяться даних про відшкодування відповідачем саме матеріальної шкоди , завданої внаслідок ДТП власнику автомобіля "Пежо Експерт" реєстраційний номер НОМЕР_3 , до того ж стархове вдшкодування було виплачено такому власнику 01.04.2021 року, тобто до написання цих розписок. .

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню .

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує користь позивача судові витрати пропорційно до задволених позоовних вимог, які складаються з : судового збору у розмірі 1116 грн 63 коп ; - витрат на правничу допомогу, які підтверджені договором на правову допомогу № 1818 від 25.05.2021 року, додатковою угодою № 2 від 25.05.2021 року ,ордером адвоката та квитанцією до прибуткового касового ордера від 06.08.2021 року на загальну суму 12401 , 80 грн. - але в розмірі 9 401,80 грн. враховуючи подальшу відмову представника позивача від частини позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статями 12, 22, 29,38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», , статями 993, 1191, 1194 ЦК України, статями 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263, 266, 268, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 111 662 грн. 11 коп. , судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1116 грн 63 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 401,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Миколаївському апеляційному суду протягом 30 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів після отримання копії рішення стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Повний текст судового рішення складено 12 вересня 2023 року

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО