Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа№ 945/945/23
Провадження № 2-о/945/30/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2023року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Пєскова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про звільнення від повноважень опікуна та призначення іншого опікуна недієздатній особі, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області звернулись до суду із заявою, в якій просили звільнити ОСОБА_1 від повноважень опікуна над недієздатним ОСОБА_3 , а також призначити ОСОБА_2 новим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.04.2005 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано недієздатним, та призначено ОСОБА_1 його опікуном. ОСОБА_3 є інвалідом дитинства та потребує стороннього догляду також є рідним братом заявника. Матір ОСОБА_3 - ОСОБА_1 є людиною похилого віку, сама потребує сторонньої допомоги та не може за станом здоров`я виконувати обов`язки опікуна щодо свого сина ОСОБА_3 . З огляду на викладене, заявник ОСОБА_1 не матиме змоги в подальшому належним чином та в повному обсязі забезпечувати опіку над ОСОБА_3 , а тому наявні підстави для її звільнення від виконання повноважень опікуна та призначення, останньому, нового опікуна. Заявник ОСОБА_2 є братом та бажає здійснювати опіку над недієздатним. На даний час вони проживають разом та фактично заявник ОСОБА_2 на даний час здійснює над ним опіку. Заявник ОСОБА_2 є повнолітньою дієздатною особою, має стабільний дохід та має змогу виконувати обов`язки опікуна. Посилаючись на викладене, а також з метою захисту прав недієздатної особи, заявники вимушені звернутись до суду із даною заявою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справа розподілена для розгляду судді Войнарівському М.М.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.05.2023 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати за їх відсутності, та заявлені вимоги підтримали.

Представник заінтересованої особиОрган опіки та піклування виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності та не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 19.04.2005 року у справі № 2-1826/2005 визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатним. Також призначено ОСОБА_1 ,1952року народження опікуном ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є інвалідом дитинства та потребує стороннього догляду, що підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в графі мати вказана ОСОБА_1 .

Відповідно до копії народження заявника ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 в графі мати вказана ОСОБА_1 .

Згідно виписки з постанови ЛКК №538 від 27.10.2023року ОСОБА_1 має гіпертонічну хворобу ІІ ст.,2ст.,ризик 3.СН І-ІІ. Хронічне порушення мозкового кровообігу, змішаного ґенезу,кризовий перебіг,стадія нестійкої ремісії, виражений вестибуло-атактичний, цефалгічний синдром.

Із наявних у справі доказів вбачається, що заявник ОСОБА_2 на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи непогашеної судимості немає.

Відповідно до подання органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03.08.2023року №457-09.07-23 року ОСОБА_2 може виконувати обов`язки опікуна над рідним братом ОСОБА_3 .

З рішення виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 23.04.2023року №47 «Про доцільність призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 » вбачається,що ОСОБА_2 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює догляд та дбає про стан здоров`я свого брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до довідки МСЕК є інвалідом І групи з дитинства, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

За приписами Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ст. 58, ч.1 ст.60 Цивільного кодексу України у разі визнання фізичної особи недієздатною, суд встановлює опіку над нею та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 3 ст.63 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Статтею 67 Цивільного кодексу України передбачено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування визначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст.55 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Пунктом 3.1. Правил опіки та піклування, затвердженого наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88 передбачено, що при призначенні опікуна беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним.

Обмежень, за яких заявник ОСОБА_2 не може бути опікуном, судом не встановлено, а також з огляду на те, що заявника ОСОБА_1 було призначено опікуном недієздатної особи за рішенням суду, а тому звільнення її від повноважень опікуна має відбуватись в судовому порядку.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням можливостей виконувати обов`язки опікуна, з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав, а також інтересів недієздатної особи , суд вважає за можливе, звільнити заявника ОСОБА_1 від повноважень опікуна відносно недієздатної особи ОСОБА_3 , та призначити заявника ОСОБА_2 опікуном над недієздатною особою, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 223, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 300, 352, 354, 355 ЦПК України; та ст. ст. 55, 58, 60, 63 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про звільнення від повноважень опікуна та призначення іншого опікуна недієздатній особі, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м.Кам`янка-Бузька Львівської області;паспорт серія НОМЕР_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_5 ;РНОКПП НОМЕР_6 ).

Призначити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Миколаєва; паспорт серія НОМЕР_7 ; РНОКПП НОМЕР_8 ) опікуном недієздатного ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_5 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський