ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1735/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/5781/23 Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Гончар Н. І., Фетісової Т.Л., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він проходив службу в ГУ НП в Черкаській області на посаді заступника начальника 3-го відділу управління ГУ НП в Черкаській області в період з 07.11.2015 по 31.08.2021.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №580/2121/22: визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Черкаській області щодо нарахування та виплати доплати за службу в нічний час за певний період служби; стягнуто з ГУ НП в Черкаській області заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за грудень 2015 року, з січня до серпня 2016 року, за листопад 2016 року, з лютого до грудня 2017 року, з січня до грудня 2018 року, з січня до грудня 2019 року, з січня до грудня 2020 року, з січня до 30.06.2021, індексації за період отриманого ним грошового забезпечення з 01.03.2016 до 31.07.2017, належного розміру одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Зобов`язано ГУ НП в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідну доплату за службу у нічний час та індексацію за певний період часу, а також перерахувати його одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням вже виплачених сум коштів такої допомоги, відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2023 рішення суду першої інстанції від 12.07.2022 скасоване в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу у нічний час за період служби з грудня 2015 по серпень 2019, належного розміру грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; зобов`язання ГУ НП в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період служби з грудня 2015 по серпень 2019, перерахувати одноразову грошову допомогу при звільненні позивача у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалено нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 залишено без змін.

Позивач вказує, що загальна сума заборгованості 6589 грн. 82 коп., остаточний розрахунок із позивачем був проведений 19.08.2023.

Зазначено, що незаконною невиплатою грошового забезпечення у розмірі 6589 грн. 82 коп. та витраченим часом протягом цих років на судовий процес, позивачу завдало моральної шкоди розмірі 50000,00 грн., яка полягає: у стражданні та приниженні, яких позивач зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у позивача негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Крім того, вказав, що завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що позивачу довелося присвячувати багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права.

Також позивачу доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, через що він не встигав закінчити повсякденну роботу, зокрема побутову. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з якими він змушений додатково пояснювати, чому він став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін.

ОСОБА_1 також зазначив, що ним витрачено значний часу на захист своїх прав у суді. Окрім того, тривала боротьба за свої права виснажила його, викликала у нього психічне напруження у зв`язку з очікуванням рішення, розчарування в діяльності як держаних, так органів місцевого самоврядування, які опікуються соціальною сферою. Це створило додаткове психічне напруження, викликане дискримінацією під час розгляду його заяв порівняно з заявами інших громадян, які належно вирішувались.

Всі ці обставини значно підсилюють психологічне розчарування можливості відновлення своїх прав через такі дії відповідача. З моменту виникнення такого протиправного ставлення відповідача до позивача, він перебуває в сумнівах щодо добровільного відновлення порушених відповідачем законних прав позивача.

На підставі цього просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 25.09.2023 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. Суд вказав, що саме вказана сума належним чином відповідатиме рівню моральних страждань позивача та засадам розумності та справедливості.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав 27.09.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду змінити та стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. Вказує, що висновки суду в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди не відповідають практиці ЄСПЛ та загальній судовій практиці. Суд не врахував, що невиплата грошового забезпечення протягом тривалого часу впливала на економічну та купівельну спроможність позивача. Скаржник не погоджується з висновками суду щодо визначення розміру коштів у відшкодування моральної шкоди, а в решті - рішення суду першої інстанції не оскаржує.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти її задоволення, зазначивши, що висновки суду першої інстанції у справі щодо визначеного розміру відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У даному випадку предметом спору є вимоги про стягнення 50000,00 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі № 580/2121/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Черкаській області щодо нарахування та виплати доплати за його службу в нічний час за період служби за грудень 2015 року, з січня до серпня 2016 року, за листопад 2016 року, з лютого до грудня 2017 року, з січня до грудня 2018 року, з січня до грудня 2019 року, з січня до грудня 2020 року та з січня до 30.06.2021, індексації за період отриманого ним грошового забезпечення з 01.03.2016 по 31.10.2017, належного розміру одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Зобов`язано ГУ НП в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період служби за грудень 2015 року, з січня до серпня 2016 року, за листопад 2016 року, з лютого до грудня 2017 року, з січня до грудня 2018 року, з січня до грудня 2019 року, з січня до грудня 2020 року та з січня до 30.06.2021, індексації за період отриманого ним грошового забезпечення з 01.03.2016 по 31.10.2017, та перерахувати його одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із урахуванням висновків суду у цьому рішенні та виплатити з урахуванням вже виплачених сум коштів такої допомоги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2023 рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Черкаській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за службу у нічний час за період служби з грудня 2015 по серпень 2019, належного розміру грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; зобов`язання ГУ НП в Черкаській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період служби з грудня 2015 по серпень 2019, перерахування одноразову грошову допомогу при звільненні позивача у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 залишено без змін.

Позивачем у позовній заяві визнано факт того, що грошові кошти за вказаними судовими рішеннями йому перераховані відповідачем.

Крім того, встановлено, що відповідно до наказу №188 о/с від 30.06.2021 ОСОБА_1 (заступник начальника 3-го відділу управління ГУ НП в Черкаській області) звільнений із служби в поліції за п. 2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» - через хворобу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже в судовому порядку встановлено порушення прав позивача в частині належної виплати заробітної плати, що, за його доводами, завдало йому моральної шкоди з приводу відшкодування якої подано даний позов.

Моральна шкода обумовлюється тим, що позивач зазнав негативних переживань, постійну психоемоційну напругу, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди. Так підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 4, 5, 13 ЦПК України).

КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, що доведено преюдиційним судовим рішенням в адміністративній справі, і згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.08.2020 у справі справа № 127/16375/19.

Далі, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, апеляційний суд, враховуючи конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, а також розмір недоплачених коштів роботодавцем, вважає справедливим визначити суму компенсації моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн., що свідчить про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача.

Висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що не повністю відповідають усім обставинам справи, зокрема, щодо справжньої глибини душевних переживань позивача, пов`язаних із захистом його порушених прав у спосіб звернення до суду та тривалістю судового розгляду.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 25.09.2023 у даній справі слід змінити в частині визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди, який встановити в сумі 1000,00 грн., а також в частині вирішення питання про розподіл судового збору, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на 4 % (пропорційно до задоволеної частки та у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір») з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути 2684 * 0,4 * 2% = 21,47 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 21,47 грн. * 150% = 32,20 грн. за перегляд справи апеляційним судом, а всього 53,68 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 змінити в частині визначення розміру відшкодування позивачу за рахунок відповідача, моральної шкоди, який встановити в сумі 1000,00 грн., та в частині розподілу судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Черкаській області на користь державного бюджету 53,68 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

В решті рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 25 вересня 2023 у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав та на умовах, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Судді: