Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що наприкінці жовтня 2021 року вона дізналася, що за адресою: АДРЕСА_1 , продається будинок який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Також позивачеві стало відомо, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її давній знайомий, син спадкодавця ОСОБА_3 , який останній час мешкає на території Російської Федерації. Вказану інформацію позивачеві надала ОСОБА_2 , яку ОСОБА_3 офіційно уповноважив нотаріальною довіреністю від 13.10.2021 року прийняти належну йому після батька спадщину, а саме житловий будинок за вищевказаною адресою, отримати правовстановлюючі документи, а також продати на умовах і на власний розсуд будинок із земельною ділянкою. Вказана довіреність була видана на строк один рік, тобто до 13 жовтня 2022 року. При зустрічі з ОСОБА_5 , вона надала позивачеві номер телефону ОСОБА_3 , з яким вона домовилася про купівлю житлового будинку за 8 000 доларів США, які вона передала ОСОБА_6 03 лютого 2022 року, про що складена розписка. Після того часу, з дозволу продавця позивач проживає в будинку, безперешкодно володіє. Так, згідно умов розписки, ОСОБА_2 в інтересах продавця зобов`язалася в строк до 01 жовтня 2022 року отримати та підготувати усі необхідні документи для переоформлення права власності на житловий будинок та укладення договору купівлі-продажу. Однак станом на 01 жовтня 2022 року (як і на день закінчення строку довіреності), ОСОБА_2 , як вона повідомила не підготувала необхідні документи, у зв`язку із чим нотаріально завірений договір купівлі-продажу не було укладено. Наразі, у зв`язку із втратою третьою особою необхідних повноважень, вона не може представляти інтереси продавця. Відповідач, у зв`язку із повномасштабною агресією Російської Федерації у відношенні України, також позбавлений будь-якої можливості укласти договір або ж делегувати такі повноваження.

Таким чином, у зазначеному випадку сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, але одна із сторін продавець, ухилилася від його нотаріального посвідчення.

Виходячи з наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння укладений між сторонами та визнати за нею право власності на вказане домоволодіння.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Третя особа в судовому засіданні пояснила, що відповідач її уповноважив на підставі довіреності щодо прийняття спадщини після смерті батька, а також щодо продажу житлового будинку, однак у строк визначений в довіреності, вона не встигла отримати правовстановлюючі документи на нерухоме майно та укласти з позивачем нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 (а. с. 12).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 16).

19 липня 2021 року до Приватного нотаріуса Новомосковського РНО Солодовник В.В. надійшла заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 (а. с. 111-113).

ОСОБА_3 уповноважив нотаріальною довіреністю від 13.10.2021 року ОСОБА_2 , зокрема прийняти належну йому після батька спадщину, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , отримати правовстановлюючі документи, а також продати на умовах і на власний розсуд будинок із земельною ділянкою. Вказана довіреність була видана на строк один рік (а. с. 31-34).

03 лютого 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено розписку, згідно якої ОСОБА_2 отримала 8 000 доларів США, в рахунок продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зобов`язалася підготувати всі документи для оформлення нотаріального договору купівлі-продажу до 01.10.2022 року (а. с. 24).

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК України, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом встановлено, що право власності на домоволодіння зареєстровано на ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак ні відповідач, ні третя особа, як представник за довіреністю не зверталися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину нерухоме майно, у зв`язку із чим не отримано відповідне свідоцтво та не зареєстровано право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав.

Отже, виходячи з положень ч. 2 ст. 220 ЦК України, відповідач ОСОБА_3 , який не є власником домоволодіння, не є стороною договору.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час відсутня можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, через втрату третьою особою необхідних повноважень, а також неможливість укладення договору або делегування таких повноважень.

Судом встановлені обставини неможливості здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із тим, що відповідач не є власником житлового будинку, однак вказані обставини не можуть свідчити про безповоротне ухилення від нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст. 220 ЦК України.

Оскільки відсутні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання права власності на житловий будинок, тому суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 травня 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук