КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/3620/13-ц
Провадження № 6/947/379/23
УХВАЛА

09.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», ОСОБА_1 , про заміну сторони справи та у виконавчому провадження по справі №520/3620/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», ОСОБА_1 , про заміну сторони по справі №520/3620/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та у виконавчому провадження ВП №61264435, з ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» на ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС».

Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 18.10.2023 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 09.11.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Представником заявника у заяві зазначено про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Згідно з ч.3 статті 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/3620/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №999-00013837/1 від 17.01.2012 року.

За наслідком розгляду вказаної справи, 03.07.2013 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ «ІМЕКСБАНК» заборгованість за Договором №999/00013837/1 про надання кредиту від 17.01.2012 року в сумі 13730,10 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 214,60 грн.

29.08.2013 року Київським районним судом міста Одеси видані виконавчі листи №520/3620/13-ц відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення грошових на користь АТ «ІМЕКСБАНК» у розмірі 29815,53 грн. та 214,60 грн.

Вказані виконавчі листи перебували на виконанні у другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

У відповідності до наданих до суду даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) наявне відкрите 02.03.2020 року виконавче провадження №61264435 сторонами якого є: стягував - ПАТ «ІМЕКСБАНК» та боржник ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.14.2014 року у задоволенні подання Другого Київського ВДВС України Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 відмовлено.

31.03.2020 між AT «ІМЕКСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНРАЙТ" укладено Договір №126 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до вказаного договору вбачається включення до реєстру договорів та боржників передання права вимоги зокрема за договором №999-00013837/1 від 17.01.2012 року укладеним з ОСОБА_1 .

Пунктом 14 Договору №126 про відступлення прав вимоги від 31.03.2020 року передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печатками сторін.

За наслідком чого, судом встановлено, що право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №999-00013837/1 від 17.01.2012 року, перейшло від ПАТ «ІМЕКСБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНРАЙТ".

Доказів на підтвердження того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНРАЙТ" зверталось до суду з заявою та судом ухвалювалось відповідне судове рішення щодо заміни ПАТ «ІМЕКСБАНК» на ТОВ «Фінансова компанія "ФІНРАЙТ", як сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 03.07.2013 року по справі №520/3620/13-ц, до суду не надано.

06.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНРАЙТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №001/06/12, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку №1 до цього договору.

За умовами пункту 3.2 вказаного договору, фактор зобов`язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти в розмірі не менше ніж 5700000,00 грн.

Виконання ТОВ «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» умов вказаного договору підтверджується наданими до суду платіжними дорученнями від 07.12.2021 року за №31601 про сплату на користь ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» грошових коштів в сумі 570000,00 грн. та від 23.12.2021 року за №34410 на суму 5130000,00 грн.

У відповідності до Додатку №1 до договору факторингу №001/06/12 від 06.12.2021 року, вбачається включення до реєстру договорів та боржників передання права вимоги зокрема за договором №999-00013837/1 від 17.01.2012 року укладеним з ОСОБА_1 .

За наслідком чого, судом встановлено, що право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №999-00013837/1 від 17.01.2012 року, перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "ФІНРАЙТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС».

Судом враховано, що відповідно до приписів статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019р. по справі № 916/2286/16.

Приймаючи вищевикладене, судом приймаються надані до суду: договір про відступлення прав вимоги та договір факторингу, в якості належних та допустимих доказів.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного Кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п.1 ч. 1ст. 512 Цивільного Кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до положень ст. 514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного Процесуального Кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного Процесуального Кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір рецесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування в цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Крім того, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва повинна мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке виступає підставою процесуального правонаступництва.

Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно є закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання.

Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

Приймаючи вищевикладене та вище встановлені обставини, суд вважає встановленим, що заявник набув права вимоги за Договором №999/00013837/1 про надання кредиту від 17.01.2012 року, укладеним з ОСОБА_1 .

З урахуванням того, що судом встановлено наявне відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 03.07.2013 року по справі №520/3620/13-ц, а також набуття заявником права вимоги за Договором №999/00013837/1 про надання кредиту від 17.01.2012 року, укладеним з ОСОБА_1 , суд вважає заяву ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в частині вимог про заміну стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів виданих по справі №520/3620/13-ц обґрунтованою та підлягаючою до задоволення.

Щодо вимоги заявника про заміни заявника, як сторони по справі №520/3620/13-ц, суд вважає безпідставною, оскільки можливість заміни сторони її правонаступником у справі, яка є розглянутою та винесено з цього приводу відповідне процесуальне рішення, регламентовано ст. 442 ЦПК України, норми якої мають імперативний характер та передбачають лише можливість заміни сторони виконавчого провадження, або боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, тобто на завершальній стадії судового процесу.

За наслідком чого, заява ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст. 512, 514 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», за участі заінтересованих осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», ОСОБА_1 , про заміну сторони справи та у виконавчому провадження по справі №520/3620/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК» (місцезнаходження: м. Одеса, просп. Гагаріна, 12-А; ) на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ (місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 2; ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів №520/3620/13-ц, виданих Київським районним судом міста Одеси відносно боржника ОСОБА_1 на виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 03.07.2013 року по цивільній справі №520/3620/13-ц.

У задоволенні решти вимог заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.