ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м.Суми

Справа №1805/6893/2012

Номер провадження 22-ц/816/84/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Чернишенка Дмитра Вікторовича

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2012 року в складі судді Грищенко О.В., ухвалене в м. Суми, повний текст якого складено 17 серпня 2012 року,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2012 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладений кредитний договір № 91, згідно умов якого відповідачу надано кредитні кошти на придбання автомобіля в сумі 19 800,00 доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення 07 серпня 2009 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 08 серпня 2006 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладені договори поруки, згідно яких поручителі несуть солідарну з позичальником відповідальність за порушення виконання зобов`язання.

Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка стягнута за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2008 року з ОСОБА_3 . На виконання рішення суду кошти не сплачені, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як з поручителів, за кредитним договором ОСОБА_3 заборгованість у сумі 19 940,31 доларів США та понесені ним судові витрати.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 19 940 доларів 31 центів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в дольовому порядку на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судові витрати в сумі 1 593 грн 70 коп., по 796 грн 85 коп. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 19 березня 2013 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 91 від 08 серпня 2006 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ АБ «Укргазбанк» та постановлено у справі нове рішення, яким відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 91 від 08 серпня 2006 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ АБ «Укргазбанк».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Чернишенко Д.В., не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2008 року в справі № 2-288/08, яке набрало законної сили 19 березня 2008 року з позичальника ОСОБА_3 стягнута заборгованість за кредитним договором на користь позивача в сумі 136 310 грн 25 коп.

Вказує, що з письмовою вимогою про повернення коштів за кредитним договором позивач звернувся до поручителя ОСОБА_2 тільки 29 травня 2012 року, а з позовною заявою про стягнення коштів 06 червня 2012 року, тобто більше ніж як через чотири роки після настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Крім того, зазначає, що в матеріалах справи немає навіть підтвердження щодо направлення вимоги від 29 травня 2012 року на адресу поручителя ОСОБА_2 .

Підсумовуючи вищевикладене, приходить до висновку, що порука ОСОБА_2 відповідно до договору поруки № 2 від 08 серпня 2006 року припинила свою дію на момент звернення позивача до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача Лазарько О.А. , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2006 року між ОСОБА_3 і Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» укладений кредитний договір № 91, згідно умов якого ОСОБА_3 надані кошти на придбання автомобіля в сумі 19 800,00 доларів США зі сплатою 14 % річних та кінцевим терміном повернення 07 серпня 2009 року (т. 1 а.с. 9-11).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 08 серпня 2006 року укладені договори поруки: №1 - між ВАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_1 - поручителем та ОСОБА_3 - позичальником (т. 1 а.с. 13-14); № 2 - між ВАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 - поручителем та ОСОБА_3 - позичальником (т. 1 а.с. 15-16).

Згідно укладеного договору з ОСОБА_2 (п. 1.2.) поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник ОСОБА_3 не виконував. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 лютого 2008 року з ОСОБА_3 достроково стягнута заборгованість за кредитним договором.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми не виконано.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума основного боргу та пені за несвоєчасний обов`язковий платіж за кредитним договором станом на 28 травня 2012 року складає 19 940,31 доларів США, з яких заборгованість за основним боргом складає 14 576,25 доларів США та 5 364,06 доларів США заборгованість по пені (т. 1 а.с. 18).

29 травня 2012 року Банк направив відповідачам у справі - поручителям за договорами поруки вимоги про сплату боргу за кредитним договором (т. 1 а.с. 19-20).

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, як поручителі, відповідають за зобов`язаннями позичальника, проте ними ніяких дій по погашенню заборгованості вчинено не було, а тому місцевий суд прийшов до висновку, що з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 19 1940,31 доларів США.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції не узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналогічні положення передбачені пунктом 5.2. договору поруки № 2, укладеного з ОСОБА_2 , у відповідності до яких порука припиняється, якщо кредитор (ПАТ АБ «Укргазбанк») протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору.

У п. 1.1. кредитного договору зазначено, що Банк надає позичальнику кредит на строк з 08 серпня 2006 року по 07 серпня 2009 року.

У п. 1.2. договору зазначено, що строк (термін) виконання зобов`язань позичальника перед Банком щодо повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів, можливої неустойки та інших видатків, передбачених цим договором, вважається таким, що настав у разі настання строку, визначеного п. 1.1. цього договору. Тобто, самим кредитним договором визначено дату строку виконання зобов`язання - 07 серпня 2009 року.

Колегія суддів не погоджується з доводами Банку про те, що є юридично неспроможною заява іншої сторони про припинення договору поруки з огляду на п. 5.1. договору поруки, відповідно до якого договір поруки є дійсним до припинення забезпеченого ним зобов`язання та з огляду на п. 6.4. кредитного договору, відповідно до якого строк дії договору з моменту набрання ним юридичної сили дійсний до повного виконання зобов`язань, що лишились не виконаними з будь-яких причин, оскільки умовами договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки і не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами та ч. 1 ст. 251 ЦК України, за якою строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Оскільки у даному випадку кредитор - Банк не пред`явив вимоги до поручителя ОСОБА_2 протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання - до 07 лютого 2010 року, а направив повідомлення про наявну заборгованість лише 29 травня 2012 року (т. 1 а.с. 20), більш ніж через два з половиною роки після настання строку виконання основного зобов`язання, то наслідком непред`явлення вимоги до поручителя є припинення договору поруки, а тому, відсутні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, колегія судів не може погодитись із рішенням суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_2 , а тому в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з прийняття нової постанови про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381- 384, 389-390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Чернишенка Дмитра Вікторовича задовольнити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 91 від 08 серпня 2006 року, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» скасувати та прийняти нову постанову щодо даних вимог.

Відмовити Публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 91 від 08 серпня 2006 року, укладеним між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук