Справа № 457/1226/23
провадження №2/457/233/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 20 жовтня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області вони з відповідачкою зареєстрував шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , який на даний час проживає з позивачем, виховується та повністю утримується ним. Подружнє життя у нього з відповідачкою не склалося. 03 січня 2023 року рішенням Бориславського міського суду Львівської області шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Ще до ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу відповідачка ОСОБА_2 залишила його з малолітнім сином ОСОБА_4 і перейшла проживати окремо від них. Вона фактично самоусунулася від виховання сина ОСОБА_4 , матеріально не забезпечує, не цікавиться його станом здоров`я, розвитком, навчальним процесом, дуже рідко телефонує до дитини. Малолітній син не може бути переданий для проживання з матір`ю, яка не може забезпечити дитині належних умов матеріального забезпечення та постійного місця проживання. В той самий час, на утримання однієї дитини потрібно не менше 6 000 гривень в місяць, внаслідок того, що він повинен витрачати грошові кошти на ліки, миючі засоби, їжу, на сучасний одяг, взуття, на комунальні послуги, придбання іграшок та інші потрібні речі, крім того, він вимушений оплачувати житлово-комунальні послуги за квартиру. На даний час у нього не залишилось будь-яких заощаджень. В свою чергу, відповідачка являється здоровою, працездатною людиною молодого віку, не страждає будь-якими хронічними захворюваннями, які б суттєво впливали на її фізичний стан та перешкоджали сплачувати аліменти, не переносила будь-яких оперативних втручань, не потребує стороннього догляду, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, не має будь-яких кредитних зобов`язань. Отже, відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей такого віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду клопотання в якому просили суд позов задоволити та проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте подала на адресу суду заяву в якій просить суд позов задоволити частково, стягнути з неї 1500 грн., щомісячно, оскільки вона не працює і не одержує доходів, розгляд справи проводити у її відсутнсті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2013 року виданого Виконавчим комітетом Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області /арк. справи 12/.

Відповідно до рішення Бориславського міського суду Львівської області від 03.01.2023 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано /арк. справи 14/.

Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1331- від 07.08.2023 року ОСОБА_1 /арк. справи 8/ та ОСОБА_3 довідка № 1331- від 07.08.2023 року /арк. справи 9/,є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дітей визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд зважає на те, що ОСОБА_2 не працює, є внутрішньо перемішеною особою, інших доходів у неї немає. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідачки, приписів сімейного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що відповідачка, як мати, зобов`язана приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивача в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття.

На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об`єктивності, грунтуються на законі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей такого віку, починаючи з 21.08.2023 року та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору в користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 03.10.2023 р.

Суддя: Т. В. Василюк