справа № 704/129/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2023 р. м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі
головуючого судді: Дьяченка Д.О.
при секретарі: Кремсалюк Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на житло. На підставу своїх вимог спирається на те, що вони є власниками квартири, розташованої в АДРЕСА_1 . З 05.01.2011 року в даному будинку зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач за даною адресою не проживає з 2016 року, однак він залишається в ньому зареєстрований, чим створюють перешкоди позивачам в користуванні житловим приміщенням. В зв`язку з цим позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.
До початку судового засідання представник позивачів подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечив.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши докази, надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи із слідуючого:
Згідно витягу з державного реєстру речових прав ОСОБА_1 є власником частки квартири, яка розташована АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з державного реєстру речових прав ОСОБА_2 є власником 1/4 частки квартири, яка розташована АДРЕСА_1
Згідно рішення Тальнівського районного суду від 05.04.2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.
Згідно довідки № 200 від 30.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 3 Закону України (далі - Закон) «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може ввести офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.
Судом встановлено, що дійсно відповідач за вище вказаною адресою зареєстрований, але не проживає більше одного року, з вказаного часу житлом не користується, що створює перешкоди для позивачів у праві володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном.
Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Суд вважає, що позивачі надали достатньо доказів на підтвердження позову, тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.71 ЖК України ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі за адресою по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Д. О. Дьяченко