КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Мережко М.В., Невідома Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 191 469,46 грн; стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти у розмірі 36 673,51 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2012 з відповідачів на користь позивача були стягнуті грошові кошти у розмірі 138 361,00 грн, а з кожного по 69 180,50. Рішення набрало законної сили та пред`явлено до примусового виконання, однак не було виконано відповідачами. В подальшому, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання рішення суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 позов було задоволено. Стягнуто з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати та 3% річних із суми боргу у розмірі 118 045,90 грн, що становило по 59 022,95 грн з кожного. Рішення набрало законної сили в жовтні 2018 року та були видані виконавчі листи. Після пред`явлення виконавчих листів до виконання рішення суду не виконувалось належним чином, тому позивач вважає, що є законом передбачені підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за невиконання зазначених рішень судів.

Як зазначав позивач, за невиконання рішення суду від 02.02.2012 має бути стягнуто з ОСОБА_2 інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на суму 69 180,50 грн. в період з 01.10.2016 до 30.11.2016 та з 01.12.2016 до лютого 2022 року на суму 128 203,45 грн. (заборгованість за обома рішеннями суду), за період з 01.03.2022 по 30.09.2022 на суму 31 483,02 грн. Крім того, позивач просив стягнути 3% річних пені за несвоєчасну сплату боргу за період з 01.03.2013 по 01.10.2022, що становить 27 820,78 грн.

З відповідача ОСОБА_3 має бути стягнуто за період з 01.10.2016 по 23.06.2020 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4 нараховані інфляційні втрати на суму заборгованості 69 180,50 грн в сумі 5 758,09 грн.; у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 інфляційні втрати нараховані на суму заборгованості 58 577,20 грн (яка зменшувалась) за період з 01.12.2012 по 2020 рік становить 25 598,92 грн. Крім того, з відповідача підлягає стягненню 3% пені за прострочення виконання рішення суду від 02.02.2012 із суми 69 180,50 грн. за період з 01.03.2013 по жовтень 2015 року в сумі 5 316,50 грн. За зазначених обставин позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 1-4).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.05.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в сумі 41 754,60 грн, 3% річних в сумі 10 823,95 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в сумі 8 425,85 грн, 3% річних в сумі 2 951,48 грн. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 639,48 грн., тобто по 319,74 грн. з кожного. У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення пені відмовлено (а.с. 149-156).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних з січня 2017 року по грудень 2022 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі в цій частині. Вказує, що оскільки судові рішення від 02.02.2012 та від 13.12.2016 відповідачами не було виконано в установленому законом порядку, а прийняття судом рішення не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум. Тому вважає за доцільне стягнення з відповідачів на його користь інфляційній втрати та 3% річних за зазначений період.

До того ж, позивачем не було пропущено строк позовної давності, оскільки ним було подано позов про стягнення заборгованості з відповідачів у квітні 2020 року (справа № 761/3218/20), який в подальшому, ухвалою від 20.09.2022 було залишено без розгляду у зв`язку з можливістю вирішення спору мирним шляхом, який було запропоновано представником відповідачів. При цьому, звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями) з 12.03.2020 на всій території запроваджено карантин, строк якого неодноразово продовжувався. 30.03.2020 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві положення» ЦК України було доповнено, зокрема, пунктом наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Саме тому, зважаючи на внесення змін до ЦК України, строки на звернення до суду за захистом порушеного права не було пропущено (а.с. 160-162).

01.08.2023 ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що наведені аргументи та розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних не відповідають дійсності та не підлягають задоволенню, оскільки позивачем було пропущено строк позовної давності починаючи з часу, як постановою Верховного Суду від 12.09.2018 рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 залишено без змін (а.с. 178-179).

08.09.2023 ОСОБА_1 подано доповнення, в яких зазначає про відсутність пропущення строку позовної давності для стягнення з відповідачів на його користь пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних з відповідачів у межах трирічного строку, що передувало зверненню.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2012 (справа №2-224/11) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 69 180,50 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 69 180,50 грн.

Рішення суду набрало законної сили 14.02.2013.

11.03.2013 на виконання зазначеного рішення суду позивачу було видано виконавчі листи.

Так як рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.02.2012 не виконувалось, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невиконання рішення суду від 02.02.2012.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 (справа № 761/38456/15) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 59 022,95 грн; стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 59 022,95 грн.

Постановою Верховного Суду від 12.09.2018 заяву ОСОБА_1 задоволено. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2017 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31.07.2018 скасовано, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 залишено в силі.

Зазначеною постановою Верховний Суд встановив, що відповідачі належним чином не виконують рішення суду, що дає підстави у суду для стягнення на користь позивача інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми за період з 01.04.2013 по 31.09.2016, які входять до складу грошового зобов`язання.

12.10.2018 на примусове виконання рішення суду позивачу було видано виконавчі листи.

На примусовому виконанні Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебували наступні виконавчі провадження:

№ НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа від 11.03.2013 № 2-224/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 69 180,50 грн. Постановою від 11.02.2022 державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) закінчено виконавче провадження № НОМЕР_6 у зв`язку з повним виконанням рішення суду боржником.

№ НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа від 12.10.2018 № 761/38456/15 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 59 022,95 грн. Постановою від 29.11.2022 було закінчено виконавче провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

№ НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа від 11.03.2013 № 2/2610/95/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 69 180,50 грн.; постановою від 23.06.2020 державний виконавець закінчив виконавче провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

№ НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа від 12.10.2018 № 761/38456/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 59 022,95 грн. Постановою від 30.12.2020 було закінчено виконавче провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 було подано заяву про застосування строків позовної давності, так як позивачу було відомо про порушення його права після ухвалення рішення Верховним Судом у 2018 році, однак з позовом позивач звернувся до суду лише в грудні 2022 року.

Позивач заперечував проти застосування строків позовної давності та зазначив, що ним не пропущено такий строк, оскільки 29.01.2020 він подав позов про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, але ухвалою суду від 06.04.2020 (справа №761/3218/20) позов було залишено без розгляду.

За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Разом із тим, главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки обов`язок щодо сплати за послуги з утримання будинку виникає у споживача кожного місяця, позовна давність підлягає застосуванню до кожного з платежів окремо.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач просив змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3% річних за період з січня 2017 року до грудня 2022 року.

Також, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 було подано заяву про застосування строку позовної давності, оскільки на думку відповідача, позивачем пропущено строк для звернення до суду з даним позовом.

30.03.2020 був прийнятий Закон України № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України п. 12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 в межах строку загальної позовної давності має право на стягнення з відповідачів інфляційних втрат та 3% річних, строк сплати яких настав починаючи з 02.04.2017.

На період з січня 2017 року до 01.04.2017 позивачем пропущено строк позовної давності, тому за цей період грошові кошти стягненню не підлягають.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що період стягнення заборгованості починається з 02.12.2019 за судовим рішенням від 02.02.2019 та за судовим рішенням від 13.12.2016, і як наслідок, здійснив не правильні розрахунки.

За сумою боргу у розмірі 69 180,50 грн, розрахунок 3% річних по ст. 625 ЦК України, за ОСОБА_3 має розраховуватись за наступною формулою та становить:

[Проценти] = (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? (кількість днів) / 365 (днів у році)

Період розрахунку: з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року - 274 дні = 1 184,70 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 365 днів = 1 051,68 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 365 днів = 474,82 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2020 року по 23.06.2020 року - 175 днів = 192,09 грн.

загалом: 1 184,70 грн + 1 051,68 грн + 474,82 грн + 192,09 грн = 2 903,29 грн.

Розрахунок інфляційних втрат по ст. 625 ЦК України на суму 69 180,50 грн, за ОСОБА_3 має розраховуватись за наступною формулою та становить, оскільки частково борг відповідачем сплачувався:

[Інфляційні нарахування] = (сума боргу) ? 109,350% (сукупний індекс інфляції) / 100% - (сума боргу)

У період з 02.04.2017 по 31.12.2017 індексація на суму 52 605,45 грн. = 4 918,87 грн.

У період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року індексація на суму 35 055,96 грн. = 3 427,46 грн.

У період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року індексація на суму 15 827,21 грн. = 641,59 грн.

У період з 01.01.2020 року по 23.06.2020 року індексація на суму 13 391,41 грн. = 269,48 грн.

загалом: 4 918,87 грн + 3 427,46 грн + 641,59 грн + 269,48 грн = 9 257,40 грн.

Розрахунок 3% річних по ст. 625 ЦК України, на суму боргу у розмірі 59 022,95 грн, для ОСОБА_3 наступний:

Період розрахунку: з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року - 274 дні = 1 329,23 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 365 днів = 1 770,69 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 365 днів = 1 770,69 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2020 року по 30.12.2020 року - 365 днів = 1 347,85 грн.

загалом: 1 329,23 грн + 1 770,69 грн + 1 770,69 грн + 1 347,85 грн = 6 218,46 грн.

Розрахунок інфляційних втрат по ст. 625 ЦК України, на суму боргу у розмірі 59 022,95 грн (з урахуванням часткової оплати), для ОСОБА_3 наступний:

У період з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року індексація на суму 59 022,95 грн = 5 518,94 грн.

У період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року індексація на суму 59 022,95 грн. = 5 770,74 грн.

У період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року індексація на суму 59 022,95 грн. = 2 392,63 грн.

У період з 01.01.2020 року по 30.12.2020 року індексація на суму 45 051,46 грн. = 2 249,12 грн.

загалом: 5 518,94 грн + 5 770,74 грн + 2 392,63 грн + 2 249,12 грн = 15 931,43 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_3 перед позивачем на суму 69 180,50 грн становить 2 903,29 грн + 9 257,40 грн = 12 160,69 грн

на суму 59 022,95 грн: 6 218,46 грн + 15 931,43 грн = 22 149,89 грн

загалом: 34 310,58 грн

Розрахунок 3% річних по ст. 625 ЦК України на суму 69 180,50 грн (з урахуванням часткової сплати), за ОСОБА_2 має розраховуватись за наступною формулою та становить:

[Проценти] = (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? (кількість днів) / 365 (днів у році)

Період розрахунку: з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року - 274 дні = 1 557,98 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 365 днів = 2 075,42 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 365 днів = 2 075,42 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - 366 днів = 2 075,42 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2021 року по 24.12.2021 року - 358 днів = 653,21 грн.

Період розрахунку: з 25.12.2021 року по 31.12.2021 року - 7 днів = 1,06 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 10.02.2022 року - 41 день = 6,20 грн.

загалом: 1 557,98 грн + 2 075,42 грн + 2 075,42 грн + 2 075,42 грн + 653,21 грн + 1,06 грн + 6,20 грн = 8 444,71 грн.

Розрахунок інфляційних втрат по ст. 625 ЦК України на суму 69 180,50 грн (з урахуванням часткової сплати), за ОСОБА_2 має розраховуватись за наступною формулою та становить:

[Інфляційні нарахування] = (сума боргу) ? 109,350% (сукупний індекс інфляції) / 100% - (сума боргу)

У період з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року індексація на суму 69 180,50 грн. = 6 468,72 грн.

У період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року індексація на суму 69 180,50 грн. = 6 763,85 грн.

У період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року індексація на суму 69 180,50 грн. = 2 804,39 грн.

У період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року індексація на суму 69 180,50 грн. = 3 453,72 грн.

У період з 01.01.2021 року по 24.12.2021 року індексація на суму 22 199,45 грн. = 2 223,35 грн.

У період з 01.01.2022 року по 10.02.2022 року індексація на суму 1 838,80 грн. = 23,90 грн.

загалом: 6 468,72 грн + 6 763,85 грн + 2 804,39 грн + 3 453,72 грн + 2 223,35 грн + 23,90 грн = 21 737,93 грн.

Розрахунок 3% річних по ст. 625 ЦК України на суму 59 022,95 грн (з урахуванням часткової сплати), за ОСОБА_2 :

У період з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року індексація на суму 59 022,95 грн. = 5 518,94 грн.

У період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року індексація на суму 59 022,95 грн. = 5 770,74 грн.

У період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року індексація на суму 59 022,95 грн. = 2 392,63 грн.

У період з 01.01.2020 року по 04.08.2020 року індексація на суму 58 093,75 грн. = 813,45 грн.

У період з 05.08.2020 року по 31.08.2020 року індексація на суму 57 095,55 грн. = -114,19 грн.

У період з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року індексація на суму 56 081,25 грн. = 280,41 грн.

У період з 01.10.2020 року по 29.10.2020 року індексація на суму 55 066,95 грн. = 550,67 грн.

У період з 01.11.2020 року по 30.11.2020 року індексація на суму 54 052,65 грн. = 702,68 грн.

У період з 01.12.2020 року по 30.12.2020 року індексація на суму 53 038,35 грн. = 477,35 грн.

У період з 01.01.2021 року по 29.01.2021 року індексація на суму 51 922,62 грн. = 674,99 грн.

У період з 01.02.2021 року по 26.02.2021 року індексація на суму 50 806,89 грн. = 508,07 грн.

У період з 01.03.2021 року по 30.03.2021 року індексація на суму 49 691,16 грн. = 844,75 грн.

У період з 01.04.2021 року по 28.04.2021 року індексація на суму 48 541,94 грн. = 339,79 грн.

У період з 01.05.2021 року по 31.05.2021 року індексація на суму 47 392,72 грн. = 616,11 грн.

У період з 01.06.2021 року по 29.06.2021 року індексація на суму 46 243,50 грн. = 92,49 грн.

У період з 01.07.2021 року по 30.07.2021 року індексація на суму 44 773,10 грн. = 44,77 грн.

У період з 01.08.2021 року по 31.08.2021 року індексація на суму 43 302,70 грн. = -86,61 грн.

У період з 01.09.2021 року по 30.09.2021 року індексація на суму 41 832,30 грн. = 501,99 грн.

У період з 01.10.2021 року по 29.10.2021 року індексація на суму 40 455,39 грн. = 364,10 грн.

У період з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року індексація на суму 38 940,79 грн. = 311,53 грн.

У період з 11.12.2021 року по 29.12.2021 року індексація на суму 34 717,42 грн. = 208,30 грн.

У період з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року індексація на суму 33 157,42 грн. = 431,05 грн.

У період з 01.02.2022 року по 09.05.2022 року індексація на суму 31 483,02 грн. = 2 979,34 грн.

У період з 10.05.2022 року по 05.08.2022 року індексація на суму 30 833,04 грн. = 2 042,65 грн.

У період з 06.08.2022 року по 08.09.2022 року індексація на суму 26 835,46 грн. = 295,19 грн.

У період з 09.09.2022 року по 21.10.2022 року індексація на суму 23 777,72 грн. = 1 057,51 грн.

У період з 01.11.2022 року по 28.11.2022 року індексація на суму 23 777,72 грн. = 166,44 грн.

загалом: 5 518,94 грн + 5 770,74 грн + 2 392,63 грн + 813,45 грн + (-114,19 грн) + 280,41 грн + 550,67 грн + 702,68 грн + 477,35 грн + 674,99 грн + 508,07 грн + 844,75 грн + 339,79 грн + 616,11 грн + 92,49 грн + 44,77 грн + (-86,61 грн) + 501,99 грн + 364,10 грн + 311,53 грн + 208,30 грн + 431,05 грн + 2 979,34 грн + 2 042,65 грн + 295,19 грн + 1 057,51 грн + 166,44 грн = 27 785,14 грн.

Розрахунок інфляційних втрат по ст. 625 ЦК України на суму 59 022,95 грн (з урахуванням часткової сплати), за ОСОБА_2 :

Період розрахунку: з 02.04.2017 року по 31.12.2017 року - 274 дні = 1 329,23 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 365 днів = 1 770,69 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 365 днів = 1 770,69 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2020 року по 04.08.2020 року - 217 днів = 1 033,31 грн.

Період розрахунку: з 05.08.2020 року по 31.08.2020 року - 27 днів = 126,36 грн.

Період розрахунку: з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року - 30 днів = 137,90 грн.

Період розрахунку: з 01.10.2020 року по 29.10.2020 року - 29 днів = 130,90 грн.

Період розрахунку: з 31.10.2020 року по 30.11.2020 року - 31 день = 137,35 грн.

Період розрахунку: з 01.12.2020 року по 30.12.2020 року - 30 днів = 130,42 грн.

Період розрахунку: з 31.12.2020 року по 31.12.2020 року - 1 день = 4,26 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2021 року по 29.01.2021 року - 29 днів = 123,76 грн.

Період розрахунку: з 30.01.2021 року по 26.02.2021 року - 28 днів = 116,93 грн.

Період розрахунку: з 27.02.2021 року по 30.03.2021 року - 32 дні = 130,69 грн.

Період розрахунку: з 31.03.2021 року по 28.04.2021 року - 29 днів = 115,70 грн.

Період розрахунку: з 29.04.2021 року по 31.05.2021 року - 33 дні = 128,54 грн.

Період розрахунку: з 01.06.2021 року по 29.06.2021 року - 29 днів = 110,22 грн.

Період розрахунку: з 30.06.2021 року по 30.07.2021 року - 31 день = 114,08 грн.

Період розрахунку: з 31.07.2021 року по 31.08.2021 року - 32 дні = 113,89 грн.

Період розрахунку: з 01.09.2021 року по 30.09.2021 року - 30 днів = 103,15 грн.

Період розрахунку: з 01.10.2021 року по 29.10.2021 року - 29 днів = 96,43 грн.

Період розрахунку: з 30.10.2021 року по 30.11.2021 року - 32 дні = 102,42 грн.

Період розрахунку: з 01.12.2021 року по 10.12.2021 року - 10 днів = 29,78 грн.

Період розрахунку: з 11.12.2021 року по 29.12.2021 року - 19 днів = 54,22 грн.

Період розрахунку: з 30.12.2021 року по 31.12.2021 року - 2 дні = 5,45 грн.

Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 31.01.2022 року - 31 день = 84,48 грн.

Період розрахунку: з 01.02.2022 року по 09.05.2022 року - 98 днів = 253,59 грн.

Період розрахунку: з 10.05.2022 року по 05.08.2022 року - 88 днів = 223,01 грн.

Період розрахунку: з 06.08.2022 року по 08.09.2022 року - 34 дні = 74,99 грн.

Період розрахунку: з 09.09.2022 року по 21.10.2022 року - 43 дні = 84,04 грн.

Період розрахунку: з 22.10.2022 року по 28.11.2022 року - 38 днів = 74,26 грн.

загалом: 1 329,23 грн + 1 770,69 грн + 1 770,69 грн + 1 033,31 грн + 126,36 грн + 137,90 грн + 130,90 грн + 137,35 грн + 130,42 грн + 4,26 грн + 123,76 грн + 116,93 грн + 130,69 грн + 115,70 грн + 128,54 грн + 110,22 грн + 114,08 грн + 113,89 грн + 103,15 грн + 96,43 грн + 102,42 грн + 29,78 грн + 54,22 грн + 5,45 грн + 84,48 грн + 253,59 грн + 223,01 грн + 74,99 грн + 84,04 грн + 74,26 грн = 8 504,44 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем на суму 69 180,50 грн становить 8 444,71 грн + 21 737,93 грн = 30 182,64 грн

на суму 59 022,95 грн: 27 785,14 грн + 8 504,44 грн = 36 289,58 грн

загалом: 66 472,22 грн

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про зміну судового рішення, оскільки під час розгляду даної справи судом першої інстанції не в повному обсязі було перевірено надані докази по справи, та, як наслідок, зроблено неправильний розрахунок.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав викладених у цій постанові.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року змінити, стягнувши з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 12 160(дванадцять тисяч сто шістдесят),69 грн, що складається з 2 903(дві тисячі дев`ятсот три),29 грн - 3% річних, та 9 257(дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім),40 грн - інфляційній втрати;

22 149(двадцять дві тисячі сто сорок дев`ять),89 грн, що складається з 6 218(шість тисяч двісті вісімнадцять),46 грн - 3% річних, та 15 931(п`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять один),43 грн - інфляційній втрати.

Стягнувши з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) 30 182(тридцять тисяч сто вісімдесят два),64 грн, що складається з 8 444(вісім тисяч чотириста сорок чотири),71 грн - 3% річних, та 21 737(двадцять одна тисяча сімсот тридцять сім),93 грн - інфляційній втрати;

36 289(тридцять шість тисяч двісті вісімдесят дев`ять),58 грн, що складається з 27 785(двадцять сім тисяч сімсот вісімдесят п`ять),14 грн - 3% річних, та 8 504(вісім тисяч п`ятсот чотири),44 грн - інфляційній втрати.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді М.В. Мережко

Т.О. Невідома