Справа № 277/703/23
Номер рядка звіту 52
"03" листопада 2023 р. смт Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Заполовського В.В.
за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.
розглянувши в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи
Представник позивача адвокат Заставний Р.А. звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача, завдану їй моральну шкоду в розмірі 147732,90 грн.
В позові представник позивача зазначив, що 29.11.2021 року приблизно о 19 год. 00 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ 1140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка в с. Чижівка Новоград-Волинського району Житомирської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка внаслідок ДТП отримала тілесні ушкодження.
Внаслідок отриманих травм від ДТП потерпілій ОСОБА_1 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача.
У результаті вказаного ДТП позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Новоград-Волинське Міськрай ТМО» з 29.11.2021 року по 24.12.2021 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма. Перелом вертлюжної западини праворуч зі зміщенням. Перелом сідничної та лобкової кісток із значним зміщенням. Закритий перелом діафізу правої плечової кістки. Закритий перелом лівої великогомілкової кістки.
З 14.04.2022 року по 19.04.2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» з діагнозом: Незрощення перелому (псевдоартроз). Ускладнення механічного пошкодження, пов`язане з внутрішнім пристроєм для фіксації кісток кінцівки.
Увесь час перебування на стаціонарному лікування, позивач почувалась незручно, дискомфортно, так як потребувала постійного стороннього догляду, адже не могла самостійно себе обслуговувати.
Позивач була вимушена проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, терпіти болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Таким чином їй було завдано фізичної болі (фізична біль носить триваючий характер та супроводжуватиме її впродовж довгого періоду часу) та страждання, які довелося пережити їй впродовж цілого періоду лікування.
Тривалий час після ДТП, перебуваючи на амбулаторному лікуванні потребувала сторонньої допомоги в елементарних щоденних потребах, що викликало необхідність пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення) та спричиняло позивачу відчуття безпорадності, пригніченості та немочі, з приводу чого почувалась, як джерело клопоту та обмежень для близьких.
Також зважаючи на те, що наїзд автомобіля на позивача відбувся раптово, вона тривалий час після ДТП була змушена долати страх перебування на вулиці.
Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
В позивача були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Позивач втратила можливість продовжувати нормальний звичний ритм свого життя.
Незважаючи на те, що з моменту ДТП пройшов вже певний час, позивача і надалі супроводжують болісні відчуття внаслідок отриманих травм. Позивач і досі не може повернутися до звичного для себе життєвого укладу. Біль та страх після ДТП глибоко поселилися в душі та буденності позивача. І ще протягом тривалого часу позивач буде змушена докладати значних зусиль та нести витрати для максимально можливого відновлення функцій свого організму.
Таким чином, з урахуванням викладеного, глибини вже перенесених позивачем моральних страждань та фізичного болю, що будуть супроводжувати її довготривалий час, перенесених нею моральних переживань, які продовжують тривати по даний час та пов`язаних з цим істотними вимушеними змінами у її життєвих стосунках, часу та зусиль, які можливо хоч частково відновлять стан її психологічного здоров`я, розмір моральної шкоди позивач оцінює у 150000 гривень.
Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ 1140, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (чинного на дату ДТП) дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Позивач зверталась із заявою до Страховика щодо здійснення страхового відшкодування по вищевказаному страховому випадку, в тому числі пов`язаного із моральною шкодою в розмірі 2267,10 гривень.
Проте, на думку позивача, розмір страхового відшкодування моральної шкоди розрахований у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є співрозмірним із фактичним розміром заподіяної моральної шкоди позивачу, який заподіяно внаслідок травмування
З огляду на те, що станом на дату настання ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу, внаслідок дії якого заподіяно позивачу шкоди, була застрахована, то різниця між фактичним розміром моральної шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 147 732,90 гривень, яка залишається невідшкодованою. У зв`язку з чим позивач і звернулась з даним позовом до суду.
В судове засіданні позивач не з`явилась в позовній заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
З-за таких обставин та враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст.223, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобів не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ксерокопії виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №8172 ОСОБА_1 в період з 29.11.2021 року по 24.12.2021 року перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Новоград-Волинське Міськрай ТМО» з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма; перелом вертлюжної западини праворуч зі зміщенням; перелом сідничної та лобкової кісток із значним зміщенням; закритий перелом діафізу правої плечової кістки; закритий перелом лівої великогомілкової кістки. (а.с.10).
Як вбачається з ксерокопії виписки №4714 від 19.04.2022 року ОСОБА_1 у період з 14.04.2022 року по 19.04.2022 року лікувалась в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» з діагнозом: незрощення перелому (псевдоартроз); ускладнення механічного пошкодження, пов`язане з внутрішнім пристроєм для фіксації кісток кінцівки. (а.с. 11-12).
Відповідно до витягу з централізованої бази даних МТСБУ станом на 29.11.2021 року цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу ЗАЗ 1140, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». (а.с. 14).
15.06.2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп із заявою про виплату страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 2267,10 грн. (а.с.15).
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Порядок та умови відшкодування шкоди визначено ЦК України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
За приписами пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
З огляду на презумпцію вини особи, яка завдала шкоду, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).
Відповідно до статті 1187 ЦК України умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.
Відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, виключається внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого.
Відповідачем суду не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що шкода завдана здоров`ю ОСОБА_1 , джерелом підвищеної небезпеки автомобілем ЗАЗ 1140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, відбулась внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відтак, ОСОБА_2 має обов`язок по відшкодуванню ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.
Представник позивача зазначає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні, фізичні та душевні страждання внаслідок ДПП, оскільки позивач була вимушена проходити лікування в травматологічному відділенні КНП «Новоград-Волинське Міськрай ТМО» та в КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського», терпіти біль, неприємні діагностичні процедури, відновлюватися.
Згідно пункту 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до статті 26-1 зазначеного Закону страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказував на те, що неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 150000,00 грн., яка виразилися у тому, що вона після даної ДТП була вимушена проходити стаціонарне лікування з оперативним втручанням, терпіти болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Таким чином їй було завдано фізичного болю (фізичний біль носить триваючий характер та супроводжуватиме її впродовж довгого періоду часу) та страждання, які довелося пережити їй впродовж всього періоду лікування.
Тривалий час після ДТП, перебуваючи на амбулаторному лікуванні потребувала сторонньої допомоги в елементарних щоденних потребах, що викликало необхідність пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, гігієнічні проблеми, залежність від оточення) та спричиняло позивачу відчуття безпорадності, пригніченості та немочі, з приводу чого почувалась, як джерело клопоту та обмежень для близьких
При визначенні розміру заподіяної ОСОБА_1 моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , суд враховує, що здоров`ю ОСОБА_1 було заподіяно значну шкоду, вона зазнала фізичного болю та страждань, витратила багато часу і зусиль для відновлення попереднього стану, однак цього досягти їй не вдалось, перенесла сильний емоційний стрес через отримані травми, у неї назавжди порушено звичайний ритм її життя, значно погіршився її психологічний та фізичний стан, що додає моральних страждань.
Виходячи із вимог розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про повне задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 147732,90 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 моральну шкоду в сумі 147732 (сто сорок сім тисяч сімсот тридцять дві) гривні 90 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Ємільчинським районним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: В. В. Заполовський