У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

14.11.2023 Справа №607/21616/23

Провадження №2-о/607/572/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Сампара Надія Миронівна, заінтересована особа Відділ реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 заявник ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Сампара Н.М., звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності йому свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Серії НОМЕР_1 видане 31.07.1973; свідоцтва про право власності на житло від 04.07.1997 видане Міським бюро технічної інвентаризації в м. Тернополі; державного акта на право власності на землю від 24.09.2002; технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності громадянина ОСОБА_2 складений 11.08.1997; будинкової книги на квартиру по АДРЕСА_1 від 1997.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.11.2023, у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Сампара Н.М., заінтересована особа Відділ реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в частині встановлення юридичного факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , яке видане 31.07.1973 відмовлено.

Ознайомившись із матеріалами заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя дійшов наступного висновку:

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого, зокрема, розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Вимоги щодо форми та змісту заяви, а також документів, що до неї додаються, визначені ст. 318 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Подана ОСОБА_1 заява не відповідає вказаним вимогам закону, зокрема звертаючись до суду із даною заявою, заявник просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло, державного акта на право власності на землю, технічного паспорта на квартиру та будинкової книги на квартиру, оскільки помилки наявні у них перешкоджають йому володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Проте, заявником належним чином не обґрунтовано не можливості виправити помилки у вказаних документах у позасудовому порядку.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.08.2018 у справі № 545/1472/17 (провадження N 61-1584св17), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Так, із заявою про встановлення факту заявник не подав жодних доказів на підтвердження того, що до її пред`явлення до суду він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, які б посвідчували факти належності йому свідоцтва про право власності на житло, державного акта на право власності на землю, технічного паспорта на квартиру та будинкової книги на квартиру, але йому у цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови, або що організації, які видала вказані документи, не мають можливості внести до цих документів відповідні виправлення.

Крім того, із заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорта на квартиру та будинкової книги на квартиру, при цьому, на обґрунтування своєї заяви, зазначає мету встановлення факту лише свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорта на квартиру та будинкової книги на квартиру, проте мету встановлення факту належності йому державного акта на право власності на землю, не зазначає.

Також суд звертає увагу заявника на те, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованими особами є особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права й обов`язки.

Разом з тим заявником жодним вимог не обґрунтовано яким чином встановлення факту належності заявнику державного акта на право власності на землю, вплине на права та обов`язки заінтересованої особи Відділу реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ЦПК України не містить норм, що регулюють наслідки недотримання форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку за можливе застосувати аналогію закону та відповідно до статті 185 ЦПК України заяву про встановлення факту родинних відносин, залишити без руху.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, заяву слід залишити без руху і надати заявнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зокрема:

1. подати заяву у новій редакції (у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи), в якій обґрунтувати мету встановлення факту належності йому державного акта на право власності на землю від 24.09.2002, а також зазначити яким чином встановлення факту належності заявнику державного акта на право власності на землю, вплине на права та обов`язки заінтересованої особи Відділу реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради;

2. подати суду докази на підтвердження того, що заявник звертався до державного органу, який видав відповідний правовстановлюючий документ, з проханням виправити виявлену в ньому помилку але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови.

Керуючись ст. 10, 175, 177, 185 ч. 1, 2, 258-261, 293-294, 315, 318 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Сампара Надія Миронівна, заінтересована особа Відділ реєстрації проживання осіб Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючих документів залишити без руху, надавши заявнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяН. Р. Кунець