ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/3179/23

Провадження № 22-ц/4820/2045/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за заявою Шепетівського підприємства теплових мереж про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за апеляційною скаргою Шепетівського підприємства теплових мереж на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року про відмову у видачі судового наказу,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст заяви про видачу судового наказу

У липні 2023 року Шепетівське підприємство теплових мереж (далі Підприємство) звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу посилаючись на те, що заявник надає ОСОБА_1 комунальні послуги з теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , однак останній не оплачує ці послуги, внаслідок чого станом на 1 липня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 135 832 грн 41 коп.

За таких обставин Підприємство просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у сумі 135 832 грн 41 коп.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу.

Роз`яснено Підприємству право на звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження.

Суд керувався тим, що відповідно до частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, а також якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Водночас із доданого до заяви про видачу судового наказу розрахунку заборгованості неможливо встановити період, за який нарахована заборгованість.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Підприємство просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на підставі договору про надання комунальних послуг Підприємство надає ОСОБА_1 послуги з постачання теплової енергії. ОСОБА_1 не оплачує ці послуги, внаслідок чого Підприємство вправі заявити вимоги про стягнення заборгованості за судовим наказом. За вимогами Підприємства позовна давність не сплила, а доданий до заяви розрахунок заборгованості містить чітку вказівку на період її нарахування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 не подав відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, Підприємство додало до неї скановані копії письмових доказів, які свідчать про те, що Підприємство є виконавцем послуг із постачання теплової енергії у м. Шепетівці, Хмельницької області. Також Підприємство надало докази про встановлення тарифів на ці комунальні послуги.

До заяви про видачу судового наказу Підприємство додало помісячний розрахунок нарахування та оплати за послуги теплопостачання, згідно якого станом на 1 липня 2023 року розмір заборгованості ОСОБА_1 з оплати послуг теплопостачання до квартири АДРЕСА_1 , склав 135 832 грн 41 коп.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 5 Закону України від 9 листопада 2017 року №2189-VІІІ «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VІІІ) встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, тобто послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

За змістом пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, які були чинними на час виникнення заборгованості, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

В силу пунктів 35-36 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Частиною першою статті 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України).

Згідно зі статтею 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із положень пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України слідує, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

В силу частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо : з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою (пункт 5); із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (пункт 8) .

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 постанови від 23 грудня 2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (?…? ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що постачання теплової енергії є одним із видів комунальних послуг, який забезпечує належне утримання та збереження нерухомого майна.

Споживачі зобов`язані оплатити надані комунальні послуги відповідно до умов укладеного договору та розміру встановлених тарифів.

Позовна давність це строк, протягом якого особа може захистити в суді своє суб`єктивне право в разі його порушення, невизнання або оспорення. Законом установлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої особи права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника сплатити борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку сплати кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за цей платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У такому випадку позовна давність за вимогами позивача про стягнення коштів, сплату яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Судовий наказ як особлива форма судового рішення видається судом на підставі документів, які підтверджують безспірність матеріально-правових вимог особи, що звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, належними та достатніми доказами на обґрунтування цієї вимоги є письмовий договір про надання таких послуг і відповідний розрахунок заборгованості.

Ненадання заявником указаних документів дає підстави суду для відмови у видачі судового наказу.

На обґрунтування своїх вимог Підприємство надало суду помісячний розрахунок нарахування та оплати за послуги теплопостачання (а.с. 38-39), згідно якого станом на 1 липня 2023 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за спожиті послуги склав 135 832 грн 41 коп.

Водночас цей документ містить розрахунок щомісячних нарахувань лише за період з 1 листопада 2019 року до 1 липня 2023 року. Решту заявленої суми у розмірі 34 916 грн 67 коп. Підприємство не обґрунтувало.

Отже, вказаний розрахунок викликає сумнів у безспірності матеріально-правових вимог Підприємства про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати комунальних послуг. Крім того, значний розмір заборгованості з оплати комунальних послуг станом на 1 листопада 2019 року дає суду підстави для висновку про те, що ця заборгованість нарахована Підприємством за період, який перевищує позовну давність.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу.

Посилання Підприємства на відсутність підстав для відмови у видачі судового наказу не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють вирішення питання щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, а тому доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Шепетівського підприємства теплових мереж залишити без задоволення, а ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року про відмову у видачі судового наказу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Стаднічук Н.Л.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 24