Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/2760/23
Провадження № 2/644/936/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

секретар Дроженко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/2760/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

за участі:

представника позивача адвоката Головіна В.О.

представника відповідачок адвоката Хворост Д.М.

у с т а н о в и в :

15 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся у Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до 1/6 частини на кожну дитину з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 29.10.2012 року з нього стягнено на користь ОСОБА_7 (на цей час ОСОБА_8 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 05.06.2022 року з нього стягнено на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

На день звернення з позовом ситуація, коли він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, частину від всіх своїх доходів, оскільки його матеріальне становище не дає можливості сплачувати аліменти, він офіційно не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості і жодних доходів не має, а стягнення на кожну дитину у розмірі середньої заробітної плати по регіону становить 3500,00 грн., а загальна сума становить 7000,00 грн.

Зазначена сума для нього є непосильною і на день звернення з позовом у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів. Вважаючи, що для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх видів доходів і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Законом передбачена можливість зменшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України.

При судовому розгляді представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що на день ухвалення рішення про стягнення аліментів на другу дитину його неофіційний дохід складав 5000-6000 грн. На день звернення з позовною заявою позивач не працював, не мав жодного доходу, однак на цей час працює в органах МВС та отримує стабільний дохід. Хоча з моменту звернення з позовом він і отримав роботу на сьогоднішній день його матеріальний стан погіршився, у нього народилась третя дитина та він несе додаткові витрати і на її утримання, отже у позивача відбулися зміни, як матеріального так і сімейного стану. У разі залишення розміру аліментів про частині від доходу на кожну дитину у нього не буде вистачати коштів на новонароджену дитину, оскільки після сплати аліментів йому залишиться близько 14000,00 грн.

ОСОБА_2 у своєму відзиві на позовну заяву, позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Позивачем не доведено, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів 28.10.2012 р. у нього якимось чином змінився сімейний та матеріальний стан який би надав суду підстави до зменшення розміру аліментів.

Зазначила, що аргументи позивача про зменшення розміру аліментів, через те, що з нього стягується 50% доходу не заслуговують на увагу, оскільки за законом аліменти можуть стягуватись у розмірі до 70 % від його доходу. Вимога фактично мотивована небажанням позивача витрачати кошти у сумі 3500 грн. на утримання сина, що не є поважною причиною. Позивачем не надано доказів про наявність у нього серйозних хронічних захворювань чи фізичних вад, які б унеможливлювали його працевлаштування, він є працездатною особою. Зменшення розміру аліментів не буде відповідати найкращим інтересам дитини, як то визначено законом та Конвенцією про права дитини та Декларацією прав дитини. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо, однак позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б дали можливість встановити значне погіршення майнового стану, або інших доказів для можливості застосування положень ст. 192 СК України. Факт відсутності можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів і така обставина не звільняє від обов`язку по утриманню дитини.

Позовна заява не містить доказів істотного погіршення матеріального становища з моменту постановлення рішення суду, та не наведено інших причин, які впливають на зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду 29.10.2012 р.

Також вважала недоречним посилання на приписи ст. 183 СК України, оскільки вказана норма регулює питання стягнення аліментів у наказовому провадженні.

Народження дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на першу дитину.

ОСОБА_4 у своєму відзиві на позовну заяву, позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що позивач станом на день звернення з позовом фактично припинив виплату аліментів. При обґрунтуванні позову посилається виключно на свою неплатоспроможність, як на підставу задоволення позову, але така обставина не є підставою до зменшення розміру аліментів. Позивачем не доведено, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів 05.07.2022 р. у нього якимось чином змінився сімейний та матеріальний стан який би надав суду підстави до зменшення розміру аліментів. Після звернення з позовом позивач влаштувався на роботу.

Аргументи позивача про зменшення розміру аліментів, через те, що з нього стягується 50% доходу не заслуговують на увагу, оскільки за законом аліменти можуть стягуватись у розмірі до 70 % від його доходу. Вимога фактично мотивована небажанням позивача витрачати кошти у сумі 3500 грн. на утримання сина, що не є поважною причиною. Позивачем не надано доказів про наявність у нього серйозних хронічних захворювань чи фізичних вад, які б унеможливлювали його працевлаштування, він є працездатною особою. Зменшення розміру аліментів не буде відповідати найкращим інтересам дитини, як то визначено законом та Конвенцією про права дитини та Декларацією прав дитини. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо, однак позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б дали можливість встановити значне погіршення майнового стану, або інших доказів для можливості застосування положень ст. 192 СК України. Факт відсутності можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не є обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів і така обставина не звільняє від обов`язку по утриманню дитини.

Позовна заява не містить доказів істотного погіршення матеріального становища з моменту постановлення рішення суду, та не наведено інших причин, які впливають на зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду 05.07.2022 р.

Також вважала недоречним посилання на приписи ст. 183 СК України, оскільки вказана норма регулює питання стягнення аліментів у наказовому провадженні.

Представник відповідачок при судовому розгляді заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що суду так і не надано доказів на погіршення матеріального стану позивача, звертаючись з позовом позивач надав копію довідки про перебування на обліку у центрі зайнятості, однак не надав довідку про проведені йому у зв`язку з цим нарахування. На сьогоднішній день заробіток позивача складає близько 28000 грн. на місяць. Сам по собі факт народження у позивача дитини, після звернення з позовом у суд, не є безумовною підставою до зменшення розміру аліментів. ОСОБА_4 на цей час не отримує аліментів, та маючи дитину, ще від іншого шлюбу самостійно забезпечує дітей.

30 травня 2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

29 червня 2023 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова задоволенок клопотання представника відповідачки про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції.

Вислухавши сторони дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 29.10.2012 року (справа № 2037/1606/12)з ОСОБА_1 стягнено на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 10.09.2012 р. до повноліття. (а.с. 8-9)

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 05.06.2022 року (справа № 550/272/22) розірвано шлюб зареєстрований 02.08.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 .

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 10-12)

Мотивувальна частина зазначеного рішення містить посилання на те, що ОСОБА_1 подав заяву у якій позовні вимоги визнав повністю та проти їх задоволення не заперечував.

19.08.2019 р. ОСОБА_10 та ОСОБА_7 уклади шлюб, у зв`язку з чим ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (81)

Відповідно до копії довідки виданої 09.05.2023 р. Куп`янською філією Харківського ОЦЗ Державного центру зайнятості ОСОБА_13 перебуває на обліку як безробітний в Куп`янській філії Харківського обласного центру зайнятості з 15.03.2021 р. (а.с. 15)

Відповідно до копії довідки 3 12/Х-55аз від 18.08.2023 р. виданої Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 з 06.06.2023 р. по час видачі довідки проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Сумській області. (а.с. 161)

Згідно з копією довідки про доходи № 29/660 від 16.08.2023 р. виданої Головним управлінням Національної поліції в Сумській області слідчому ОСОБА_1 виплачено заробітну плату за червень 2023 р. у сумі 17920,65 грн. за липень 2023 р. у сумі 28213,05 грн. (а.с. 162)

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_14 батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с. 152)

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає

окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього матеріальний стан, оскільки він не має роботи та постійного доходу.

При судовому розгляді представником позивача на підтвердження змін у матеріальному стані стані, суду надана копія свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_16 , батьком, якого записаний позивач.

Отже, у позивача на утриманні перебувають двоє дітей.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із змісту цієї норми права вбачається, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, що тягне за собою зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 як на підставу для зменшення розміру стягнутих аліментів посилався на суттєве погіршення матеріального стану, він є безробітним і не може сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі частини від своїх доходів.

На підтвердження погіршення матеріального стану надав суду копію довідки про те, що він перебуває на обліку як безробітний з 15.03.2021 р.

Разом з тим, з рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 05.06.2022 року (справа № 550/272/22) вбачається, що він визнав повністю позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття та проти його задоволення не заперечував, більш того, як відповідач не зазначив, що має аліментні зобов`язання з 2012 року.

Враховуючи те, що ще до ухвалення рішення у справі про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , він вже перебував на обліку, як безробітний, тобто така обставина існувала на момент ухвалення рішення і не змінилася на момент звернення позивача до суду з даним позовом, тому підстав вважати, що матеріальний стан ОСОБА_1 на момент звернення з позовом у зв`язку з цим погіршився немає.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів того, що рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 29.10.2012 року (справа № 2037/1606/12) та рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 05.06.2022 року (справа № 550/272/22) звернено до примусового виконання.

Суду надані належні та допустимі докази того, що під час розгляду справи позивач влаштувався на роботу де має стабільний заробіток, отже дохід позивача значно збільшився в порівнянні з часом звернення до суду з позовною заявою.

Таким чином, з моменту ухвалення рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 05.07.2022 року дохід ОСОБА_1 , який на той час був безробітним, значно збільшився, що також не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Сукупний розмір аліментів, що стягуються (можуть стягуватися) з ОСОБА_1 на утримання обох дітей у примусовому порядку не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується народження у позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 третьої дитини, то ні в позовній заяві, ні в поясненнях представника позивача наданих суду, не міститься жодного посилання на те, яким чином впливає ця обставина на погіршення його матеріального стану.

Оскільки ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, після 05.07.2022 року у тому числі, у зв`язку з народженням дитини у 2023 році, а навпаки судом встановлено збільшення його доходів, суд доходить висновку про відмову в позові.

Народження дитини в 2023 році, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Отже стягнення з позивача аліментів за рішеннями Шевченківського районного суду Харківської області від 29.10.2012 року та Чутівського районного суду Полтавської області від 05.07.2022 року, відповідає вимогам сімейного законодавства України, а його зменшення у зв`язку з тим, що у позивача народилась третя дитина, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та суперечитиме їх інтересам.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 565/1059/21 (провадження № 61-3636св22), від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19 (провадження № 61-14523св21), від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21 (провадження № 61-15542св21).

Керуючись ст. ст. 141, 150, 180, 181, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 10.11.2023 р.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_17 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка - ОСОБА_3 АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Ізмайлов І.К.