Справа № 464/5891/23
пр.№ 2/464/1650/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Борачка М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного МУ МЮ (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1055, виданий 21.01.2020, про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 03.09.2023 №500914021; вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №1055. 02.02.2022 державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП №68447197 про стягнення з неї 25728,64 грн. заборгованості за кредитним договором №500914021 від 03.09.2013. Вважає, що виданий нотаріусом виконавчий напис №1055 є незаконним, безпідставним. А тому, даний виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, як з підстав порушення процедури вчинення виконавчого напису так і підстав неправомірності вимог стягувача. Зокрема, такий вчинено на підставі документів, які не передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою КМ України від 29.06.1999 року №1172, в редакції, яка діяла на час його вчинення. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 08.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації).

09.10.2023 від представника відповідача надійшла заява у якій він просить задовольнити позовні вимоги позивача.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

21.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем видано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1055 про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором №500914021 від 03.09.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 08.10.2016 по 20.01.2020.

Як вбачається з спірного виконавчого напису, сума заборгованості складається з заборгованості за тілом кредиту 12897,70 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією 6430,94 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею 6250,00 грн., плата за вчинення виконавчого напису 150 грн.

Згідно зі статтею 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Частиною 1 статті 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 (далі-Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМ України № 1172 від 29.06.1999.

Отже, виходячи із наведених норм та враховуючи обставини справи, спірними є два питання: чи вчинено спірний виконавчий напис в межах трирічного строку з дня виникнення права вимоги у стягувача, та чи підтверджували надані нотаріусу документи безспірність вимог до позивача.

З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 в редакції від 10.12.2014 року, на підставі Постанови КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Вказана редакція у п.2 передбачала, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Суд приймає до уваги також положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису №1055 від 21.01.2020 законодавча підстава для його вчинення, а саме п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не була чинною, а відтак зазначена нотаріальна дія щодо вчинення виконавчого напису є незаконною.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного МУ МЮ (м.Львів) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 21 січня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за №1055, про стягнення із ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в сумі 25728,64 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»: м. Ірпінь Київської області, вул. Стельмаха, 9А, офіс 203, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Гуревічов Олег Миколайович: м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6.

Третя особа: Сихівський ВДВС у м.Львові Західного МУ МЮ (м.Львів): м. Львів, пр. Червоної Калини, 109.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2023 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий Борачок М.В.