ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4680/23 Провадження № 2/636/1775/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до закінчення навчання - до 30 червня 2026 року, але не більше, ніж до досягнення 23 річного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їх спільний син проживає на даний час з нею, знаходиться повністю на утриманні матері та продовжує навчання на денному факультеті у Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна. Відповідач кошти на утримання сина добровільно не надає, хоча працездатний, працює та отримує гідну заробітну плату і інших осіб на утриманні не має. У зв`язку з навчанням на денній формі, син не має змоги працювати, щоб самостійно отримувати заробіток, тому просить стягнути аліменти на утримання сина у зв`язку з навчанням.

Сторони надали заяви, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.04.2006.

На час подання позову ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денної форми навчання відділення факультету радіофізики, біомедичної електроніки та комп`ютерних систем (бюджет), з терміном навчання з 01.10.2022 до 30.06.2026, на підтвердження чого надана довідка від 01.09.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено: якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 досяг 18 років, на даний час є студентом денної форми навчання, а тому не має змоги працювати, а відповідач знаходиться у працездатному віці, тому має змогу утримувати свою повнолітньою доньку до закінчення нею навчання, оскільки він потребує матеріальної допомоги, а батько має змогу її надавати.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свою повнолітню дитину, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час не є пенсіонером чи інвалідом, знаходиться у працездатному стані, відсутність відомостей про наявність інших осіб, на утримання яких він сплачує аліменти, позовні вимоги визнав, матеріальне становище дитини, яка навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 14 вересня 2023 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -