Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6189/21 Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/6189/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 2 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому зазначено, що 17 січня 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ZRKCLOS01191, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 2656370 грн. 93 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % річних, строком до 14 січня 2022 року.

З метою належного виконання умов кредитного договору 17 січня 2012 року між банком та ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 укладені окремі договори поруки, за умовами яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язувалися нести солідарну з боржником відповідальність за порушення кредитних зобов`язань.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 8 лютого 2022 року утворилась заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 2942756 грн. 31 коп., яка складається із : заборгованості зі сплати тіла кредиту у сумі 2121412 грн. 84 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 47576 грн. 69 коп. та 773766 грн. 78 коп. пені.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь АТ КБ « ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 2942756 грн. 31 коп.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 2 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ZRKCLOS01191 від 17 січня 2012 року в сумі 2942756 грн. 31 коп.

Вказано, що право стягнення є солідарним у сумі 1038297 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на корить АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZRKCLOS01191 від 17 січня 2012 року в сумі 1038297 грн. 01 коп.

Зазначено, що право стягнення є солідарним.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача » заборгованість за кредитним договором №ZRKCLOS01191 від 17 січня 2012 року в сумі 1038297 грн. 01 коп.

Суд вказав, що право стягнення є солідарним.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 28603 грн. 59 коп. судового збору.

Стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь позивача по 7768 грн. 87 коп. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі АТ КБ « ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 508235 грн. 97 коп. та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції невірно визначив розмір заборгованості, яка підлягає стягненню в солідарному порядку з поручителів.

Відповідно до умов кредитного договору погашення боргу мало відбуватися шляхом внесення періодичних платежів до 20,21 або ж 22 числа кожного місяця, як це передбачено графіком. Оскільки позов подано до суду 9 липня 2021 року, то вимоги за періодичними платежами, які підлягали сплаті до 9 липня 2018 року, не можуть бути задоволені внаслідок припинення поруки в силу статті 559 ЦК України.

Таким чином, з поручителів підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за три роки до дня звернення з даним позовом до суду.

Вказує, що всі кошти, які позичальник сплачував в рахунок погашення тіла кредиту після 20 липня 2018 року, були спрямовані на погашення простроченого тіла кредиту, строк платежів за якими настав до 20 липня 2018 року.

Отже, висновок суду про необхідність зменшення заборгованості за тілом кредиту на суму внесених платежів протягом періоду з 20 липня 2018 року й до 14 січня 2022 року саме в рахунок погашення поточного тіла кредиту, а не простроченого, є помилковим.

Таким чином, вважає, що з поручителів підлягає стягненню заборгованість за поточними щомісячними платежами в рахунок погашення тіла кредиту, в межах строку дії поруки, у розмірі 1460687 грн. 85 коп. Однак, суд стягнув лише 952451 грн. 88 коп. заборгованості зі сплати тіла кредиту та безпідставно відмовив у стягненні 508235 грн. 97 коп.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №ZRKCLOS01191 про надання останньому кредитних коштів у розмірі 2656370 грн. 93 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19 % річних, строком до 14 січня 2022 року.

Договором також передбачено, що за порушення позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту позичальник сплачує пеню у розмірі 0,106 % від суми несплаченої заборгованості за кожен день прострочення. При цьому відсотки за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вказаної пені не нараховуються.

Графіком погашення кредиту, який є невід`ємною частиною вказаного договору, передбачений обов`язок позичальника щомісячно сплачувати кошти на погашення кредиту та відсотків, у строк до 20, 21, 22 числа кожного місяця.

17 січня 2012 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений договір поруки № ZRKCLOS01191/DP1, відповідно до якого останній зобов`язувався нести відповідальність перед АТ КБ « ПриватБанк» за належне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним договором, у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом.

Аналогічний за змістом договір поруки № ZRKCLOS01191/DP_2 був укладений 17 січня 2012 року між АТ КБ « ПриватБанк» та ОСОБА_2 .

Наявний в матеріалах справи розрахунок свідчить про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 8 лютого 2022 року виникла заборгованість у розмірі 2942756 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 2121412 грн. 84 коп., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 47576 грн. 69 коп. та 773766 грн. 78 коп. пені за порушення зобов`язань.

3 червня 2021 року позивач звернувся до відповідачів з письмовою вимогою про погашення простроченої заборгованості у розмірі 140142 грн. 18 коп.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . З даним позовом банк звернувся 12 вересня 2021 року.

Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.

За правилами частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Таким чином, пред`явлення позовних вимог до особи, яка на момент звернення до суду померла та правоздатність якої є припиненою, не узгоджується з вимогами цивільного та цивільно-процесуального законодавства та позбавляє суд можливості розглядати даний спір.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, зазначена норма стосується як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

З огляду на вищезазначене, провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 слід закрити з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Що стосується позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.

Відповідно до статей 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що погашення боргу передбачалося періодичними платежами, до 20,21 або 22 числа кожного місяця, як це передбачено графіком. Вимога про погашення простроченої заборгованості була пред`явлена до боржника та поручителів 3 червня 2021 року, а позов подано до суду 9 липня 2021 року. Таким чином, вимоги за періодичними платежами, які підлягали сплаті до 9 липня 2018 року, не можуть бути стягнуті з поручителя внаслідок припинення поруки.

Отже, суд вірно зазначив про те, що з боржника та поручителя підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за періодичними платежами протягом трьох років до звернення позивача з даним позовом, а також несплачена частина боргу, строк сплати якого на час звернення до суду ще не настав.

Однак, дійшовши такого висновку, суд не врахував, що в межах строку дії договору поруки, відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість за вказаним кредитним договором становить 1538692 грн. 61 коп., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1460687 грн. 85 коп., заборгованість зі сплати відсотків у розмірі 39736 грн. 22 коп., а також 38268 грн. 44 коп. пені.

Отже, з боржника та поручителя в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 1538692 грн. 61 коп.

Частина боргу у розмірі 1404063 грн. 70 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 660724 грн. 99 коп., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 7840 грн. 37 коп. та пені у сумі 735498 грн. 34 коп., підлягає стягненню з боржника, оскільки цей борг виник поза межами строку дії договору поруки.

Враховуючи вищезазначене, рішення в частині позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,376,377, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 2 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Акціонерного товариства Комерційний банк « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZRKCLOS01191 від 17 січня 2012 року, у розмірі 1538692 грн. 61 коп., яка виникла за період з 20 липня 2018 року по 8 лютого 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк « ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №ZRKCLOS01191 від 17 січня 2012 року, у розмірі 1404063 грн. 70 коп., яка виникла за період з 5 грудня 2016 року по 20 липня 2018 року.

Провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 закрити.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" по 11350 грн. судового збору з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: