Справа № 953/1978/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Губська Я.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту містобудівання та архітектури Харківської міської ради (, м.Харків вул. Квітки Основ`яненко буд.7), треті особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про упорядкування нумерації об`єкта нерухомого майна та присвоєння нової поштової адреси, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 24 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Зазначена ухвала суду направлялась позивачу на адресу, зазначену власноручно в позовній заяві, про що свідчить зворотне повідомлення та отримана стороною позивача 24.04.2023 року, про що свідчить підпис у зворотному повідомленні, однак жодних заяв, клопотань на усунення вказаних в ухвалі суду недоліків не надходило протягом тривалого часу.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Судом вбачалось, що позовна заява була подана з порушенням вимог закону та форми і змісту позову.

В поданій до суду позовній заяві, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України не було зазначено: офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача, відповідача та третіх осіб, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; відсутнє зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з ст. 5 ЦПК України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Позивачем, в порушення зазначених норм, не було обґрунтовано обраний спосіб захисту порушеного права.

Крім того, з позовної заяви вбачалось, що фактично спір виник з приводу права власності на нерухоме майно, а тому позивачу слід було уточнити коло всіх осіб, які беруть участь в праві.

Також, позивачем не було зазначено обставини підтвердження факту, що в даному випадку відбулося дублювання номерів окремих частин об`єкта; не зазначені обставини щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування про відмову зміні (коригуванні) адреси нерухомого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В порушення наведеного позивачем не було долучено до матеріалів справи технічний паспорт на спірне домоволодіння та відомостей про те, хто мешкає в спірному будинку.

Таким чином, позивачу необхідно було надати до суду позовну заяву, складену відповідно до вимог статті 175 ЦПК України, докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

У встановлений судом строк позивач не виконав вимоги ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки.

Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України сторони зобов`язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку позивача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

При цьому суд зазначає, що позивачу надавався достатній час для усунення встановлених суддею недоліків навіть поштовим відправленням.

Відсутність даних обставин перешкоджає суду для відкриття провадження з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, у відповідності з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, у разі повернення заяви або скарги.

За таких обставин, подану заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Департаменту містобудівання та архітектури Харківської міської ради (, м.Харків вул. Квітки Основ`яненко буд.7), треті особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про упорядкування нумерації об`єкта нерухомого майна та присвоєння нової поштової адреси- вважати неподаною та повернути позивачеві.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, повернути ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) згідно квитанції №0.0..1 від 17.03.2023 року кошти у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., судовий збір за позовом ОСОБА_1 , сплачені на рахунок UA0020654, отримувач: ГУК Харків обл/мХар Київськ/22030101, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *:101: :22030101; судовий збір за позовом, Київський рай.суд м.Харкова; платеж; ОСОБА_1 .

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: