1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3857/23 2/335/1732/2023
05 травня 2023 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі- продажу та визнання права власності на квартиру,
04.05.2023 року Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі- продажу та визнання права власності на квартиру.
Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.
Цивільно-правовим спором є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору. В основному, під спором про право розуміють опір, перешкода у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи. З іншого боку, необхідною умовою порушення судового провадження є наявність певного спору, конфлікту, що виник із суспільних відносин, які опосередковуються правом.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.
Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.
Отже, у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а саме не зазначено про наявність спору між позивачем і відповідачем, не зазначено доказів, які підтверджують вказані обставини та не вказано чи оспорюються, порушуються або не визнаються відповідачем права, свободи чи законні інтереси позивача і чим саме.
Більш того, позивачем у позовній заяві не зазначені дата, місяць та рік народження, РНОКПП або серія паспорта відповідача ОСОБА_3 , що унеможливлює виконання приписів ст. 187 ЦПК України щодо направлення запиту до відповідних органів для вирішення питання щодо наявності у відповідача цивільної право- та дієздатності, з огляду на ті обставини, що правовідносини сторін з приводу предмету спору згідно копії договору купівлі- продажу мали місце близько 25 років тому, та встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, оскільки зазначення цих даних (дата, місце та рік народження) у запиті є обов`язковим при заповненні форми відповідного запиту з метою отримання інформації.
Також, сукупність цих обставин виключає можливість виклику відповідача у судове засідання, направлення їй копій документів та встановлення її дійсного місця проживання, як і унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі.
Відповідно до правового обґрунтування змісту позовних вимог, набуття права власності на квартиру позивач регламентує вимогами ст. 392 ЦК України, а саме з підстав утрати правовстановлюючого документа.
При цьому як убачається із позовної заяви, позивач в обґрунтування позову також зазначає і про обставини укладання між нею та ОСОБА_3 договору купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який просить визнати дійсним.
В обґрунтування цієї вимоги позивач послався на ті обставини, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, та така домовленість підтверджується письмовими доказами, і сторони повністю виконали договір, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст.15 Закону України «Про товарну біржу», є всі підстави вважати його дійсним.
Фактично позивач в обґрунтування цієї вимоги посилається на положення ст. 220 ЦК України.
Згідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Разом з тим, позивач не зазначає підстав їх застосування у даному випаду, враховуючи час укладення вказаного договору. Крім того, не наведено у позовній заяві обставин та доказів щодо ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення, що передбачено ст. 220 ЦК України, як підстави для визнання договору дійсним.
При цьому заявляючи вимогу про визнання права власності на майно в порядку ст. 392 ЦК України, позивач вказує, що у неї є право власності на це майно відповідно до вказаного договору купівлі-продажу, що суперечить змісту позовної вимоги про визнання договору купівлі продажу дійсним.
В той же час позовна заява не містить обґрунтувань одночасного застосування таких способів захисту як визнання дійсним договору та визнання права власності на майно, отримане за цим договором на підставі ст.392 ЦК України, а саме з підстав утрати правовстановлюючого документа.
Враховуючи викладене, позивачу слід визнатися із вказаним, обираючи спосіб захисту, навести щодо цього фактичні обставини та надати докази в їх підтвердження.
Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України у тому числі зазначення даних відносно відповідача, які ідентифікують особу ( дата, місце і рік народження, або РНОКПП або серія та номер паспорта) та викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, способу захисту, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, із наданням копій оновленої позовної заяви для відповідача.
Керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі- продажу та визнання права власності на квартиру, залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, у тому числі зазначення даних відносно відповідача, які ідентифікують особу (дата, місце і рік народження, або РНОКПП або серія та номер паспорта) та викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, способу захисту, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, із наданням копій оновленої позовної заяви для відповідача.
Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова