Справа № 522/9380/23-Е
Провадження № 2/522/4465/23
УХВАЛА

01 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Абухіна Р.Д.,

за участі секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооператива «Житлово-будівельний кооператив «Асоль Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових території,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Обслуговуючого кооператива «Житлово-будівельний кооператив «Асоль Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових території, по якій просить:

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» () на користь Позивача у якості відшкодування завданої майнової шкоди 123823,61 грн (сто двадцять три тисячі вісімсот двадцять три) гривні 61 копійка;

Стягнути з Відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 11238 грн.

10.10.2023 року до суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог, по якій просить:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» (р/р НОМЕР_1 ) в Южному ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеси МФО 328704) судовий збір в сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» (р/р НОМЕР_1 ) в Южному ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеси МФО 328704) витрати на правову допомогу в розмірі 5570,5 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.

В судовому засіданні представник позивача просить стягнути судові втрати.

Представник відповідача заперечував проти стягнення суми судових витрат, оскільки відповідачка сплатила суму заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предметом позову, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог і вважати їх наступними:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» (р/р НОМЕР_1 ) в Южному ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеси МФО 328704) судовий збір в сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» (р/р НОМЕР_1 ) в Южному ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеси МФО 328704) витрати на правову допомогу в розмірі 5570,5 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.

Обслуговуючий кооператив «Асоль-Сервіс» у заяві від 10.10.2023 вказує, що відповідачем поетапно сплачені борги.

За таких підстав, суд вважає, що у даній справі відсутній предмет спору.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Однак, судовий збір не підлягає поверненню позивачу, а підлягає стягненню з відповідача з огляду на наступне.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивач не подає заяву про відмову від позову, однак подає заяву про стягнення судових витрат, тому що відповідачем була погашена заборгованість після відкриття провадження у справі, тобто, фактично позивач не підтримує своїх вимог, у зв`язки з їх задоволенням відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Оскільки позивач просить повернути його судовий збір, але у зв`язку з тим, що відповідач сплатив заборгованість після відкриття провадження, то суд доходить висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

При цьому, витрати щодо сплати витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень

Відповідно з ч. ч.1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.8ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З огляду на зазначене, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

За змістомстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, задоволення позовних вимог в повному обсязі, приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 2000 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. ст. 255, 256, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Обслуговуючого кооператива «Житлово-будівельний кооператив «Асоль Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових території.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» (р/р НОМЕР_1 ) в Южному ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеси МФО 328704) судовий збір в сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень;

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» (р/р НОМЕР_1 ) в Южному ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м.Одеси МФО 328704) витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06.11.2023.

Суддя Р. Д. Абухін

01.11.2023