Справа № 361/2681/19
провадження № 8/361/3/23
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Броварської районної ради «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі. Дане рішення набрало законної сили. На думку заявника нововиявленими обставинами є наступне: згідно відповіді директора КНП БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дементьєвої І.А. від 11.01.2023 року №9 на лист Великодимерської селищної ради від 10.01.2023 року №03-08/27 щодо депутатського запиту ОСОБА_1 , відмовлено у наданні штатного розпису за 2019 ,2020, 2021, 2022, 2023 роки. Також у відповіді вказано, що ОСОБА_2 була переведена на роботу в Зазимську амбулаторію 16.10.2018, а ОСОБА_3 прийнята сімейним лікарем в Зазимську амбулаторію. Це підтверджує, що під час 2-х місячного терміну попередження про звільнення та під час наказу про наміри скорочення працівників у відповідача на підприємстві були вільні посади лікарів, у тому числі педіатрів, так як ОСОБА_4 працювала і досі працює педіатром у с. Погреби. Крім того, згідно відповіді директора КНП БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дементьєвої І.А. №351 від 16.12.2022 на лист Великодимерської селищної ради від 13.12.2022 № 03-10/13/2982 щодо депутатського запиту ОСОБА_1 , «з приводу штатного розпису та організаційної структури за жовтень 2018 та березень 2019 роки, то вони не можуть бути надані у зв`язку з тим, що містять персональні дані». Також у відповіді вказана інформація про звільнення лікаря ОСОБА_5 у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 20 днів до скорочення позивача, це ще одна вільна посада під час скорочення. Указано, що ОСОБА_6 прийнята на роботу 06.03.2017, і вона ж є в одному списку з позивачем на скорочення у наказі директора ОСОБА_7 №118-к від 11.10.2018 «Про скорочення чисельності працівників», а також вона є в наказі директора КНП БРР БРІД ПМСД №47-к від 21.10.2019 «Про скорочення чисельності працівників». Згідно цієї відповіді ОСОБА_8 прийнята на роботу 13.11.2017 - менше ніж за рік до скорочення, що є порушенням колективного договору , керівництво знало про можливе скорочення і вона ж була залишена на роботі на посаді завідуючої після скорочення. Згідно цієї відповіді ОСОБА_9 прийнята на роботу 01.09.2018 - за 19 днів до наказу директора КНП БРР «Броварський РЦ ПМСД» №146 від 20.09. 2018 та за 40 днів до наказу №118-к від 11.10.2018 «Про скорочення чисельності працівників і залишена працювати у відділенні невідкладних станів після скорочення позивача. Згідно цієї відповіді ОСОБА_10 звільнена 31.10.2018 та прийнята на роботу 02.11.2018, що свідчить про наявність ще однієї вільної посади лікаря під час скорочення позивача. Дальше, у заяві позивач надає оцінку доказам, які вже знаходяться у матеріалах справи, та наводить свої висновки щодо ухваленого судового рішення.

У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав та просив скасувати рішення суду від 21 липня 2022 року та постановити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ( до зміни назви підприємства - Комунальне некомерційне підприємство Броварської районної ради «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги») Василенко О.О. заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що докази, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами, які можуть бути підставою для перегляду рішення та його скасування.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи судом не є нововиявленими обставинами, а тому й не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Установлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Броварської районної ради «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.10.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а вищевказане рішення суду без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2022 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року.

В обґрунтування існування нововиявлених обставин заявник посилається на відповідь директора КНП БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дементьєвої І.А. від 11.01.2023 року №9 щодо депутатського запиту ОСОБА_1 , та відповідь директора КНП БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Дементьєвої І.А. № 351 від 16.12.2022 на лист Великодимерської селищної ради від 13.12.2022 № 03-10/13/2982 щодо депутатського запиту ОСОБА_1 .

Так, у вказаних листах зазначено, що ОСОБА_2 прийнята на роботу 02.01.2014 та переведена на роботу в Зазимську амбулаторію 16.10.2018, а ОСОБА_3 05.08.2016 прийнята лікарем-інтерном, а після проходження інтернатури приступила до виконання обов`язків сімейного лікаря в Зазимській амбулаторії.

У відповіді директора КНП БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Дементьєвої І.А. № 351 від 16.12.2022 зазначена інформація про звільнення лікаря ОСОБА_5 у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 прийнята на роботу 06.03.2017, ОСОБА_8 прийнята на роботу 13.11.2017. Згідно цієї відповіді ОСОБА_9 прийнята на роботу 01.09.2018, ОСОБА_10 звільнена 31.10.2018 та прийнята на роботу 02.11.2018.

Разом з тим, обставини щодо працевлаштування чи звільнення з роботи осіб, про які зазначено у вищенаведених листах, не мають істотного значення для розгляду справи, хоч і не були відомі заявнику. Ці обставини не входять до предмета доказування у справі та не можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відтак, вищенаведені обставини, про які зазначено у листах директора КНП БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дементьєвої І.А., отриманих позивачем уже після ухвалення рішення, не є істотними для даної справи, тому не є нововиявленими обставинами в аспекті статті 423 ЦПК України.

Крім того, у заяві позивач посилається на Звіт Директора КРН БРР «Броварський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» за 2019 та за 2021 роки, проте ці докази взагалі не стосуються предмету доказування, та не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Загалом доводи заяви ОСОБА_1 стосуються переоцінки доказів, які долучені до матеріалів справи та, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи, а також зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням.

За змістом статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, зазначені обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не є підставами для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, передбаченими статті 423 ЦПК України, та ці обставини не спростовують факти, встановлені судом на час розгляду справи і покладені в основу судового рішення, та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За таких обставин, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою та безпідставною.

Керуючись ст. ст. 260, 423 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2022 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.М. Петришин