КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 753/13387/22

провадження № 22-ц/824/11874/2023

19 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кебкал Олександра Михайловича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 квітня 2023 року в складі судді Гусак О.С.,

встановив:

02.11.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті підстави, що з 18 вересня 2012 року до 19 жовтня 2021 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

За час перебування в шлюбі, 30 березня 2013 року сторонами було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ 21033, VIN НОМЕР_1 , 1982 року випуску, об`єм двигуна 1300 см3, номерний знак НОМЕР_2 . Право власності на автомобіль було оформлено на ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у володінні та користуванні відповідача, який передав його у користуванні третій особі без попереднього погодження з відповідачем.

Також сторонами було придбано пай в Автокооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів « Локомотив », що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17-А , за який було отримано у користування гаражний бокс № НОМЕР_3 , що став спільною сумісною власністю подружжя.

На початку серпня 2022 року ОСОБА_1 дізналася про те, що 25 серпня 2021 року відповідачем було відчужено гаражний бокс № НОМЕР_3 в Автокооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів « Локомотив » на користь третьої особи - ОСОБА_4 . Грошові кошти, отримані від продажу гаражного боксу, відповідач витратив на свої власні потреби.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати спільною сумісною власністю сторін автомобіль марки ВАЗ 21033, VIN НОМЕР_1 , 1982 року випуску, об`єм двигуна 1300 см3, номерний знак НОМЕР_2 .

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ 21033, VIN НОМЕР_1 , 1982 року випуску, у розмірі 18 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000 грн компенсації вартості 1/2 частини гаражного боксу в Автокооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Локомотив", що був спільною сумісною власністю подружжя та відчужений ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_1 .

Також просила відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Дарницького районного м. Києва від 19 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю автомобіль марки ВАЗ 21033 VINXTA НОМЕР_4 , 1982 року випуску, об`єм двигуна 1300 см3.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки ВАЗ 21033 VIN НОМЕР_4 , 1982 року випуску, об`єм двигуна 1300 см3, у розмірі 18 300 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 177 грн 45 коп. судового збору.

20.06.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Кебкал О. М. на рішення Дарницького районного м. Києва від 19 квітня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000 грн компенсації вартості частини гаражного боксу в Автокооперативі по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів « Локомотив » та ухвалити нове рішення у цій частині, яким задовольнити заявлену позовну вимогу ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Посилається на ті підстави, що судом першої інстанції неправильно визначено правовідносини, що склались між сторонами, щодо придбання під час перебування у шлюбі паю в ГБК «Локомотив» та отримання ОСОБА_5 у користування гаражного боксу № НОМЕР_3 , який став спільною сумісною власністю подружжя після повної сплати паю.

Суд першої інстанції також неправильно витлумачив Закон України «Про кооперацію» та не врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що призвело до ухвалення незаконного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації вартості частини гаражного боксу.

Пайові внески, спрямовані на будівництво гаражного боксу і передані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування в шлюбі до ГБК «Локомотив», в подальшому (після створення об`єкта нерухомості) трансформувалися в неподільну річ (гаражний бокс), який в свою чергу, враховуючи презумпцію спільності права власності майна подружжя, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і має ділитися між ними у рівних (ідеальних) частках.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 не надав належних та допустимих доказів того, що вартість паю, внесеного ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі до ГБК «Локомотив», є більшою ніж дійсна вартість гаражного боксу № НОМЕР_3 , отриманого у володіння і користування ОСОБА_2 , як членом ГБК «Локомотив».

Судом першої інстанції не було досліджено та надано належної оцінки тим обставинам, що відчуження гаражного боксу членом гаражно-будівельного кооперативу, який не викупив у кооперативу гараж, можливе лише у разі надання згоди кооперативом на розпорядження членом кооперативу гаражем, який є у його володінні та користуванні. Якщо член гаражно-будівельного кооперативу не викупив у кооперативу гараж, який перебуває у його володінні і користуванні, то відчуження цього гаражу можливе лише за умови отримання попередньої згоди від кооперативу.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 було доведено належними та допустимими доказами факт членства ОСОБА_2 в ГБК «Локомотив» та фактичне відчуження ним отриманого у володіння і користування гаражного боксу № НОМЕР_3 у зазначеному кооперативі з порушенням встановленого законом порядку.

Отже, суд першої інстанції не врахував ті обставини, що розпорядившись на власний розсуд своєю загальною часткою у майні ГБК «Локомотив», ОСОБА_2 одноособово розпорядився майновими правами, які фактично перебували у спільній сумісній власності подружжя, чим порушив права ОСОБА_1 .

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кебкал О. М. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Решнюк А. В. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання інші учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2012 року, який був розірваний рішенням Дарницького районного суду м. Києва 19 жовтня 2021 року.

Згідно листа Головного сервісного центру з питань впровадження цифрових інновацій від 03.08.2022 №317663АЗ-4422-2022, транспортний засіб ВАЗ 21033, VIN НОМЕР_1 , 1982 року випуску, 30.03.2013 був зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 (а.с.19).

25 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до голови правління ГБК "Локомотив" з заявою, в якій просив переоформити його гаражний бокс № НОМЕР_3 на ОСОБА_3 у зв`язку з продажем (а.с. 10).

25 серпня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до голови правління ГБК "Локомотив" з заявою, в якій просила прийняти її до складу членів ГБК "Локомотив", що розташований за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17 а, в зв`язку з придбанням майнового паю в ГБК "Локомотив", якому відповідає гаражна будова (бокс) № НОМЕР_3 (а.с.11).

Відповідно до рішення засідання правління ГБК "Локомотив" (протокол №1 від 24.10.2021 р.), виключено зі складу кооперативу ОСОБА_2 та включено до складу кооперативу ОСОБА_3 (а.с. 18).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль придбаний подружжя у період шлюбу, тому є їх спільним майном. Позивачка погодилась на отримання грошової компенсації вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу. При визначенні розміру грошової компенсації суд першої інстанції виходив із вартості автомобіля, яка зазначена позивачем, та відсутності спростувань щодо оціненої позивачем вартості автомобіля з боку відповідача.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог сторони не оскаржують, а тому воно не є предметом апеляційного розгляду.

Відмовляючи у стягненні компенсації за гараж, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не було надано доказів у підтвердження набуття права власності на гараж у період шлюбу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, наданим доказам та ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 8 Постанови від 28 червня 1991 року № 5 "Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльність гаражно-будівельних кооперативів" роз`яснив, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15 Закону України "Про власність"). Внесені подружжям в період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю - наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки гараж є неподільним майном, у разі спору між подружжям питання про залишення гаража одному з них і присудження грошової компенсації за частку в майні іншому розв`язується з урахуванням правил шлюбно-сімейного законодавства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Матеріали справи не містять доказів реєстрації права власності на гаражний бокс в ГБК "Локомотив" за ОСОБА_2 .

Таким чином факт набуття позивачем і відповідачем у власність гаражного боксу в ГБК "Локомотив" при розгляді справи не знайшов свого підтвердження.

Матеріали справи також не містять належних доказів відчуження відповідачем гаражу або передачі його в користування іншій особі за грошові кошти.

За таких підстав об`єктом поділу між колишнім подружжям могли бути пайові внески в ГБК "Локомотив" , проте позивачем не були надані суду докази сплати пайових внесків відповідачем до кооперативу, їх розміру, а також їх отримання після виходу із кооперативу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини гаражу.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт членства ОСОБА_2 в ГБК "Локомотив" та фактичне відчуження ним отриманого у користування гаражного боксу, а тому доводи апеляційної скарги про неправильне визначення судом правовідносин, які склалися між сторонами, щодо придбання під час перебування в шлюбі паю в ГБК "Локомотив" та отримання ОСОБА_2 у користування гаражного боксу, який став спільною сумісною власністю подружжя після повної сплати паю є необґрунтованими.

Позивачем не заявлялось клопотання про витребування інформації про сплату відповідачем саме пайових внесків та про їх розмір.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача компенсації 1/2 частини вартості гаражу, у зв`язку з недоведеністю цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому відсутні підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кебкал Олександра Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного м. Києва від 19 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук