УХВАЛА

Іменем України

10.11.2023 Справа №607/15387/23 Провадження № 2/607/3040/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики

УСТАНОВИЛА:

16.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Ціна позову 2900000 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.08.2023 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав її невідповідності ст. 175, 177 ЦПК України та ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України позивачу надано строк сім днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Також позивачу роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

25.08.2023 копію ухвали про залишення позовної заяви без руху засобами поштового зв`язку направлено позивачеві ОСОБА_1 на зазначену у позовній заяві як засіб зв`язку адресу: АДРЕСА_1 .

05.10.2023 вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також 25.09.2023 копію ухвали про залишення позовної заяви без руху засобами поштового зв`язку повторно направлено позивачеві ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

30.10.2023 вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Так, при зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 не зазначив жодних альтернативних засобів зв`язку, окрім поштової адреси, що позбавило секретаря судового засідання можливості додатково повідомити позивача про наявність ухвали про залишення позовної заяви без руху від 22.08.2023.

Разом з тим ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.08.2023 опублікована у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/, а відтак позивач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості ознайомитись з її змістом, оскільки ухвала суду наявна у вільному доступі.

Крім цього, 13.10.2023 та 27.10.2023 на офіційному веб-сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області розміщені оголошення про те, що ухвалою від 22.08.2023 позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишена без руху. Позивача повідомлено про необхідність прибути до суду для отримання копії ухвали суду від 22.08.2023 та роз`яснено, що у разі неявки позивача та неусунення недоліків позовної заяви така заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

При цьому у період з 22.08.2023 до 10.11.2023, тобто майже протягом трьох місяців, позивач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості безпосередньо через відділ забезпечення розгляду звернень та надання інформації або цивільну канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області отримати інформацію щодо стану розгляду поданої ним позовної заяви.

Наявна така інформація і у відкритому доступі на офіційному веб-сайті судової влади України в розділі «Стан розгляду справ».

Однак жодна з цих дій позивачем вчинена не була. При цьому суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про наявність ухвали від 22.08.2023 та необхідність усунення недоліків позовної заяви.

З урахуванням викладених обставин вважаю, що позивач ОСОБА_1 недобросовісно користується наданими йому процесуальними правами, оскільки в розумні інтервали часу не вживає заходів з метою отримання інформації про стан відомого йому судового провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

За таких обставин доходжу висновку, що у період з 22.08.2023 до 10.11.2023 позивач ОСОБА_1 мав можливість отримати копію ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.08.2023 про залишення позовної заяви без руху та усунути недоліки поданої заяви.

Однак станом на 10.11.2023 вимоги ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.08.2023 не виконані, оскільки позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

При цьому про неможливість вчинення процесуальних дій у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану позивач не заявляв та клопотань про продовження процесуального строку для вчинення процесуальних дій не подавав.

Також приймаю до уваги, що за змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У рішенні у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Поряд з цим, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, позовну заяву з доданими до неї документами слід повернути позивачу.

При цьому, враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, вважаю, що право позивача на доступ до правосуддя не є порушеним, оскільки позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до суду за захистом своїх прав.

Керуючись ст. 185 ч. 3, 7, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву з доданими до неї документами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська