ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3227/22
Провадження №2/362/549/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2023 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретарів Берковської Д.С., Харченко А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про зменшення суми заборгованості зі сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 з позовом в якому просила зменшити розмір заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , визначену державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №60273038 від 11.10.2019 року. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь суму сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн., а також витрати на юридичні послуги в розмірі 28 000,00 грн.

Вказуючи на те, що у провадженні Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 60273038 від 11.10.2019 року з примусового виконання судового наказу від 11.06.2019 року «№ 2-н/362/86/19», виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про «аліменти 1/4 ч, починаючи з 30.01.2019». Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягувач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державним виконавцем було надано позивачеві довідку-розрахунок заборгованості по аліментах за період з 30.01.2019 року по 30.06.2022 року відповідно до якої загальна сума заборгованості позивача зі сплати аліментів станом на 30.06.2022 року становить 82 305, 90 грн.

Позивач категорично не погоджується з нарахованою відповідачем сумою заборгованості зі сплати аліментів та вважає за необхідне звернутися до суду з даною позовною заявою про зменшення суми заборгованості зі сплати аліментів з огляду на таке: відповідачем було невірно визначено суму аліментів, яка підлягає стягненню, а саме: відповідно до судового наказу від 11.06.2019 № 362/589/19, а не ««№ 2-н/362/86/19», виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області судом постановлено: «стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2019 року до досягнення дитиною повноліття». Тобто, судовим наказом чітко визначено, що аліменти підлягають стягненню з позивача в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не «1/4 ч, починаючи з 30.01.2019» як про це зазначено державним виконавцем.

Як вбачається з наданої державним виконавцем довідки-розрахунку державний виконавець визначав базу нарахування для визначення суми аліментів, які підлягають стягненню з позивача середню заробітну плату працівника на місцевості.

Державний виконавець, при здійсненні розрахунку заборгованості, не звернув увагу на те, що позивач у першому та другому кварталах 2019 року не працював, починаючи з 03.07.2019 року по 05.02.2020 року був працевлаштований у ТОВ «БК АТЛАНТ-ПЛЮС», з 06.02.2020 року по 05.05.2020 року не був працевлаштований, з 26.05.2020 року по 30.10.2020 року був працевлаштований у ТОВ «БК БУД ПЛЮС», з 01.11.2020 року по серпень 2021 року перебував на обліку у центрі зайнятості, а починаючи з вересня 2021 року по теперішній час не працевлаштований.

Тобто, державним виконавцем було невірно визначено базу нарахування для визначення суми аліментів, які підлягають стягненню з позивача, що є грубим порушенням прав позивача органами державної виконавчої служби.

Однак, незважаючи на визначену законодавством базу нарахування для визначення суми аліментів, державним виконавцем не було враховано усіх відомостей та фактичних обставин для визначення суми аліментів, у зв`язку з чим і сума заборгованості зі сплати аліментів є значно вищою, ніж має бути.

Також, звертає увагу суду, що виконавцем під час здійснення розрахунку заборгованості база нарахування суми аліментів, що підлягають стягненню, визначалася не з розміру доходу позивача, а з розміру середньої заробітної плати працівника для місцевості, а також виконавцем не було вжито заходів щодо визначення розміру доходу позивача, а самі аліменти нараховувались на власний розсуд державного виконавця.

Для повного та справедливого стягнення відповідно до рішення суду та вимог закону державний виконавець повинен пересвідчитися у тому, з яких саме сум треба стягувати аліменти.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є ФОП і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що державним виконавцем під час здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів було порушено норми чинного законодавства, що визначає порядок здійснення такого розрахунку, чим було порушено права за законні інтереси платника аліментів, у зв`язку з чим і виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом та просити обчислити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з фактично отриманих доходів позивача.

ОСОБА_3 має на утриманні ще одну дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в розумінні норм Сімейного кодексу України зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки (матеріальні в тому числі) і перед цією дитиною, однак, державним виконавцем також не було враховано цього фактору.

Слід також зазначити і про те, що позивач не має постійного заробітку, має ряд майнових зобов`язань перед своїми дітьми, розмір яких повинен бути однаковим для кожного з дітей, що також є додатковою підставою для зменшення суми заборгованості та здійснення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Звертаючись до суду з даним позовом, слід зазначити, що в даному випадку не оскаржуються дії чи бездіяльність державного виконавця, а лише питання розміру заборгованості зі сплати аліментів, нарахованої державним виконавцем, отже, в даному випадку виникає спір про право, який підлягає розгляду в порядку повного провадження.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовчі дії (а.с.32).

27.10.2022 року до суду від Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надійшло заперечення в якому вони просили у задоволенні позову відмовити та розгляд справи проводити без участі представника. Вказуючи на те, що 11.10.2019 року державним виконавцем прийнято до примусового виконання судовий наказ №2-н/362/86/19 від 11.06.2019 року виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2019 року. Згідно довідки-розрахунку від 06.07.2022 року заборгованість зі сплати аліментів починаючи з 30.01.2019 року становить 82 305, 90 грн., що сукупно перевищує понад два роки (а.с.41-45).

15.11.2022 року до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказуючи на те, що у позовній заяві ОСОБА_3 просить зменшити розмір заборгованості зі сплати аліментів, визначений державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 60273038 та стягнути з неї судові витрати, а саме судовий збір в сумі 992.40 грн., а також витрати на юридичні послуги в розмірі 28 000 грн.Проти позовних вимог вона категорично заперечую, оскільки такі позовні вимоги є незаконними та необгрунтованими.11 червня 2019 року Васильківським міськрайонним судом винесено судовий наказ у справі № 2-н/362/86/19 (362/589/19) яким стягнено з ОСОБА_3 аліменти на мою користь на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

11 жовтня 2019 року державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу ДВС Бойко Т.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 6027303 з примусового виконання судового наказу № 2-н/362/86/19 від 11 червня 2019 року.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, на вимогу позивача заступником начальника Васильківського міськрайонного відділу ДВС Салатою І.М. проведено розрахунок заборгованості по аліментах за період 30.01.2019 року по 30.06.2022 року. Станом на 30.06.2022 року заборгованість зі сплати аліментів склала 82 305,90 грн.

Саме з розрахунком заборгованості по аліментах від 06.07.2022 року не погоджується позивач (боржник) ОСОБА_3 , вважаючи, що заборгованість розрахована державним виконавцем невірно, при цьому з позовом про зменшення суми заборгованості звертається до неї.

Позивач ОСОБА_3 ніколи не звертався до неї з питанням урегулювання суми заборгованості зі сплати аліментів і вона, не є суб`єктом, який розраховує заборгованість.

Таким чином, діючим законодавством на неї, як на стягувача у виконавчому провадженні не покладено обов`язок обчислювати розмір заборгованості за аліментами, тому вимога до неї про зменшення суми заборгованості є незаконною, а обраний позивачем спосіб захисту суперечить вимогам закону.

Враховуючи норми законодавства, в позовній заяві безпідставно вказано, що нею невірно визначено суму аліментів, яка підлягає стягненню, адже вона не визначала та не могла її визначати.

З наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що з січня 2021 року позивач ОСОБА_3 жодного місяця не перерахував аліменти на утримання доньки, мотивуючи це своїм скрутним матеріальним становищем, натомість він віднайшов можливість оплатити послуги з правової допомоги в сумі 28 000 грн., які тепер просить суд стягнути з неї.

Враховуючи існуючу заборгованість та ставлення позивача до виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема ухилення від утримання доньки, саме вона має право звернутися до суду за захистом інтересів дитини.

В позовній заяві безпідставно зазначено, що підставою для зменшення суми заборгованості зі сплати аліментів є наявність на утриманні позивача ще однієї дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки на час винесення судового наказу від 11.06.2019 року вказана обставина існувала і позивач не скористався своїм правом та не звернувся до суду відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України з позовом про зменшення розміру аліментів чи з заявою про перегляд судового наказу. Враховуючи викладене наявність на утриманні ще однієї дитини не може бути підставою для зменшення суми заборгованості зі сплати аліментів.

Неможливо також погодитись з наведеним позивачем обґрунтуванням звернення до суду з даною позовною заявою саме до мене, як до відповідача, оскільки оскарження довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, є нічим іншим, як оскарженням дії державного виконавця (ст. 447 ЦПК України). Незрозумілим є посилання позивача на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 року № 521/260/20, оскільки в даній постанові переглядалися рішення суду, винесені саме відповідно до вимог ст.447 ЦПК України.

Оскарження розрахунку заборгованості за аліментами здійснюється шляхом подання скарги на дії виконавця в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (а.с.48-52).

16.01.2023 року до суду від ОСОБА_3 надійшли пояснення у справі відповідно до яких ним подано до суду власний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с.61-63).

22.02.2023 року до суду від ОСОБА_2 надійшли пояснення в яких вона просить визнати неналежним та недопустимим доказом у справі наданий представником позивача розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (пояснення) та у задоволенні позову відмовити (а.с.70-72).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.77-78).

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позов задовольнити, вважає що ними правильно обрано спосіб захисту саме в позовному провадженні.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вона не обчислює розмір заборгованості за аліментами, тому вимога до неї про зменшення суми заборгованості є незаконною. Кошти на адвоката позивач знаходить, а сплатити заборгованість він не може.

Представник Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, направили клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.82).

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, враховуючи думку відповідача, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що Васильківським міськрайонним судом Київської області від 11 червня 2019 року видано судовий наказ у справі № 2-н/362/86/19 (362/589/19) яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 січня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.18а).

11 жовтня 2019 року державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу ДВС Бойко Т.О. постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 6027303 з примусового виконання судового наказу № 2-н/362/86/19 від 11 червня 2019 року (а.с.18).

Державним виконавцем Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Салат І. у виконавчому провадженні № 6027303 від06.07.2022 року здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з 30.01.2019 року по 30.06.2022 року, яка становить 82 305, 90 грн. (а.с.15-16).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У статті 195 СК України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 465/926/06.

Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року, прийнятій до передачі справи на розгляд об`єднаної палати, у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19, розглядався зазначений вище спір саме шляхом подачі скарги на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів та постанові від 05 серпня 2020 року у справі № 646/6206/18 (провадження № 61-18142св19.)

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру заборгованості зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконання судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2020 рокуу справі № 464/6206/18 та в постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 344/17895/19.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу.

З огляду на викладене, не убачається підстав для розгляду справи в порядку позовного провадження, оскільки згідно змісту поданої позовної заяви підлягають до оскарження дії виконавця щодо правомірності визначення державним виконавцем розміру заборгованості зі сплати аліментів з яким не погоджується боржник, тобто відсутній спір про право в розрізі даного предмету спору, що свідчить про відсутність підстав розгляду у позовному провадженні питання про зменшення суми заборгованості зі сплати аліментів, а передбачається інша форма звернення та порядок вирішення вказаних вимог у порядку виконання судового рішення.

Керуючись статтям 13, 19, 255, 256, 258, 259 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), про зменшення суми заборгованості зі сплати аліментів - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що розгляд таких справ здійснюється у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст ухвали виготовлено 15.05.2023 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко