"13" листопада 2023 р.
Єдиний унікальний номер судової справи: 150/378/23
Номер провадження: 2/150/156/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада 2023 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

за участі секретаря Дудки А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької селищної ради посилаючись на те, що він являється спадкоємцем майна, яке залишилося після смерті матері та бабки за законом, адже фактично вступив у володіння спадковим майном. Втім, звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2023 року № 83/02-31, відповідно до якої слідує, що підставами відмови є суперечливість в прізвищі та по батькові матері позивача, а саме у повторному свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданому Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) прізвище, ім`я та по батькові матері позивача вказано - ОСОБА_2 , та у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 07 червня 2023 року вказана ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть померла громадянка ОСОБА_4 ; відсутні документи, які б підтверджували, що померла ОСОБА_4 була дочкою ОСОБА_5 ; відсутні право установчі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 ; в довідці КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29 травня 2023 року за вих.. № 226 не зазначено частки в яких спадкодавці були власниками у праві спільної власності зазначеного вище об`єкту нерухомого майна.

Тому, позивач просить суд:

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачем - Чернівецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області не забезпечено явку до суду повноважного представника. Відзив на позовну заяву також не надходив.

Тому, ухвалою суду від 13 листопада 2023 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази дійшов висновку про наступне.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 виконавчим комітетом Мазурівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 24 березня 1948 року за № 5 було складено актовий запис про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Згодом в правовстановлюючих документах на житловий будинок, який належав на праві спільної власності матері позивача та бабці позивача ОСОБА_5 , по батькові матері було вказано як ОСОБА_9 .

В свідоцтві про смерть матері позивача вказано особу померлої як ОСОБА_4 .

Аналіз досліджених судом документів свідчить про чітке прослідковування зміни прізвища матері з ОСОБА_8 на ОСОБА_10 , що є помилкою органів, що правомочні на видачу відповідних документів, а також по батькові при перекладі з російської на українську мову, де в різних документах зазначено ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Також судом було досліджено довідку, видану старостою Мазурівської сільської ради Чернівецької територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області від серпня 2023 року за вих.. № 1452, яка містить посилання на записи по господарських книг по селі Мазурівка, де ОСОБА_5 , 1904 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться головою двору по АДРЕСА_1 , а також матір`ю ОСОБА_4 , 1926 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свою чергу покійна ОСОБА_4 записана матір`ю позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що позивач мав підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю, а також між його матір`ю та бабкою позивача , немає можливості. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб, шляхом встановлення факту родинних відносин.

Вирішуючи позовну вимогу щодо визнання за позивачем права власності на майно суд вирішив наступне.

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 29 грудня 1987 року Мазурівською сільською радою народних депутатів згідно рішення № 210 від 31 серпня 1987 року мати позивача ОСОБА_4 та бабка ОСОБА_5 являлися власниками житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Після смерті матері та бабки позивач являється єдиним спадкоємцем житлового будинку за законом.

Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 12 червня 2023 року № 72787082 та № 72787062 стверджується, що спадкові справи на майно, що залишилося після смерті матері та бабки не заводилися, на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, з 1987 року, на дати смерті матері і бабки та до цього часу він разом зі своєю сім`єю проживає у означеному домоволодінні.

Втім, будучи єдиним спадкоємцем майна за законом він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, але отримав відмову, де однією з підстав було вказано на відсутність оригіналів право установчих документів та про те, що в довідці КП «Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29 травня 2023 року за вих. № 226 не зазначено частки, в яких спадкодавці були власниками у праві спільної власності зазначеного вище об`єкту нерухомого майна.

Згідно положень ст.ст. 1268, 1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 грудня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що з огляду на відсутність в право установчих документах на спадкове майно відомостей про частки, в яких спадкодавці були власниками у праві спільної власності, єдиним способом належного захисту прав позивача буде саме визнання за ним права власності на спадкове майно.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268,280-282 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, - задоволити .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на протязі тридцяти днів від дня його винесення до Вінницького апеляційного суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН