Провадження № 2-о/686/574/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023

Хмельницький міськрайонний суд

в складі : головуючого судді Салоїд Н.М,

при секретареві судового засідання Лоб І.А.

з участю представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

07 вересня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо колишньої дружини ОСОБА_2 . Подану заяву обґрунтовує тим, що заінтересована особа ОСОБА_2 , з якою він перестав проживати з січня 2015 року постійно вчинює щодо нього домашнє насильство, переслідує його, з`являється до належного йому будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 вчиняє сварки, висловлюється нецензурною лайкою, погрожує йому.

Як він, сестра ОСОБА_2 та її матір неодноразово страждали від домашнього насильства, що підтверджується копіями постанов Хмельницького міськрайонного суду.

05.09.2023 ОСОБА_2 знову з`явилась до його домоволодіння, він був змушений викликати поліцію, котрі йому роз`яснили звернутись із заявою про видачу обмежувального припису.

Просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме, заборонити їй наближатися до його місця постійного проживання АДРЕСА_1 , також особисто і через третіх осіб розшукувати його, вести листування, телефонні переговори з ним, як постраждалою особою строком у шість місяців.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 вимоги заяви підтримав та просить їх задовольнити. Суду пояснив, що дійсно ОСОБА_2 не притягувалась до адміністративної відповідальності за ознаками статті 173-2 КУПАП, де б ОСОБА_5 був постраждалою особою, а відповідно ОСОБА_2 його кривдником.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні поданої заяви не визнали, та просять у її задоволенні відмовити. Посилаються на те, що відповідно вона, ОСОБА_2 жодного разу не притягувалась до адміністративної відповідальності за ознаками статті 173-2 КУПАП де б постраждалою особою був ОСОБА_4 .

Натомість, ОСОБА_4 постановою Хмельницького міськрайонного суду від 31.03.2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 статті 173-І КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розмірі 170 грн. штрафу за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 . Крім того, будь-які докази вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника ОСОБА_4 не надано.

Зі змісту поданої заяви ОСОБА_4 вбачається, що він не відноситься до кола осіб, які можуть бути заявниками, визначених статтю 350-2 ЦПК України.

Суд, заслухавши доводи представника заявника та заперечення заінтересованої особи та її представника, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_4 проживав спільно із ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між сторонами виник конфлікт з приводу будинковолодіння, працівниками поліції складаються протоколи про притягнення їх до відповідальності за ознаками домашнього насильства.

Заявник ставить питання про вжиття обмежувальних заходів стосовно кривдника ОСОБА_2 .

Підставами для застосування судом обмежувальних заходів щодо заінтересованої особи ОСОБА_2 на думку представника заявника є постанови Хмельницького міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року та від 31 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками частини 1 статті 173-2 КУПАП.

Окрім того, представником заявника надані в якості доказів вчинення кривдником ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру є відеозапис події.

Проте, такі доводи не можуть слугувати підставою для задоволення заяви, позаяк вказані постанови Хмельницького міськрайонного суду на які посилається заявник не стосуються потерпілої особи ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 відповідно не є його кривдником, оскільки вчинені заінтересованою особою, як зазначено у цих постановах відносно потерпілої особи її сестри ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства. Перелік постраждалих осіб, визначений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є вичерпним.

Так, згідно з пунктами 3, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створити небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доказів,крім тих на які посилається заявник та його представник, щодо вчинення насильницьких дій з боку ОСОБА_2 для оцінки ризиків ними не надано, а суд таких не встановив.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу

Суд констатує факт, що згідно матеріалів справи ОСОБА_2 кривдником ОСОБА_4 не являється.

Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З врахуванням норм ст.ст. 78. 80. 81 ЦПК України наведені письмові докази, а також показання заінтересованої особи ОСОБА_2 не є достатніми га допустимими на підтвердження вчинення нею домашнього насильства щодо заявника.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Тому, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_2 дій, передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які б могли бути кваліфіковані як домашнє насильство.

Керуючись ст. ст. 259, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 18.09.2023 року.

Заявник: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Суддя: