Номер провадження: 22-ц/813/7048/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
30.10.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
учасники справи:
заінтересовані особи Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_3 ,
на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року, постановлену судом у складі судді Сегеди О.М. у м. Одеса,
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої зазначив, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.11.2016 року, позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволені частково.

Під час розгляду вказаної справи встановлено, що за кредитним договором № OD30АЕ08700327 від 30 травня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 43020,56 доларів США на придбання автомобіля марки «Мітсубісі Галант», 2003 року випуску.

Зазначав, що відповідно до акту прийому автомобіля від 10 січня 2011 року автомобіль марки «Мітсубісі Галант», 2003 року випуску був переданий ним банку з метою погашення заборгованості.

Вказував, що згідно із договором купівлі-продажу № Б/Н від 10 квітня 2013 року ПАТ «ПриватБанк», відчужив зазначений автомобіль ТОВ «Автокредит Плюс» за 70000 грн.

ОСОБА_1 зазначив, що про укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу йому не було відомо, ціна вказаного договору з ним не узгоджувалась, жодних повідомлень від ПАТ «ПриватБанк» не отримував, а комплектація автомобіля, який відчужений ПАТ «ПриватБанк» не відповідає комплектації транспортному засобу, який ним передано банку в рахунок погашення заборгованості.

Вказував, що експертний висновок містить дані щодо технічного стану транспортного засобу, а саме наявних ушкоджень кузову, хоча на момент передачі такі ушкодження були відсутні.

Вважав, що підробка експертного висновку призвела до неповного погашення заборгованості перед ПАТ «ПриватБанк», а також, що транспортний засіб, який переданий банку та транспортний засіб, який реалізований банком 10 квітня 2013 року на користь ТОВ «Автокредит Плюс» є різними, через різну комплектацію, технічні показники та стан автомобіля.

Заявник вважав вказані обставини істотними, такими, що судом першої інстанції не встановлювались та не були, і не могли бути відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи.

ОСОБА_1 просив суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року та ухвалити нове рішення у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У травні 2023 року ОСОБА_1 надав до суду доповнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в яких також посилався на те, що 19.01.2009 року банк, користуючись правом передбаченим п. 5 договору поруки, надіслав поручителю вимогу про дострокове повернення кредиту, чим змінив умови кредитування. Оскільки вимога адресована тільки поручителю, ОСОБА_1 не був обізнаний про таку зміну умов кредитного договору. Дізнався про вказані обставини під час розгляду справи. ОСОБА_1 вважає, що на час розгляду справи існувала обставина, яка не була йому відома, однак могла б надати йому право висловити свої заперечення проти вимог кредитора та зазначити про зміну строку виконання зобов`язань та неправомірне нарахування відсотків з часу зміни строку виконання зобов`язання.

Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 29 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишив без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року у справі № 521/19640/14-ц та ухвалити нове рішення, з урахуванням нововиявлених обставин, наведених у заяві та доповненні до неї.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що 19.01.2009 року позивач, надіславши поручителю за кредитним договором ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення суми кредиту змінив умови договору в односторонньому порядку, вказану вимогу ОСОБА_1 не отримав. З текстом повідомлення банку заявник ознайомився лише 05.05.2023 року. Тому, ОСОБА_1 вважає, що обставини повідомлення ОСОБА_2 боржника за кредитним договором не досліджувались судом першої інстанції, та не були відомі скаржнику, однак мають значення для визначення строку дії договору.

Також скаржник зазначає, що позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості 11.11.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.07.2023 року роз`яснювалося Акціонерному товариству Комерційний банк Приватбанк, ОСОБА_2 право подання до апеляційного суду відзиву у письмовій формі, проте відзивів не надходило.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, в редакції, що діяла на час направлення, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк отримало 24.07.2023 року та 18.07.2023 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Копію ухвали про відкриття провадження скаржник та його представник отримали 18.07.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк судову повістку отримало 21.09.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_1 судову повістку отримав 21.09.2023 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, за необхідне зазначити наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилається заявник були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанції, тому викладені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи ( п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Частинами 4, 5 ст. 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У п. 3 постанови № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У пунктах 4, 7 вказаної постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначав, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

В заяві про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.07.2016 року ОСОБА_1 як на істотну обставину, що не була встановлена судом та не могла бути йому відома, послався на невідповідність дійсної вартості предмета застави висновку про оцінку транспортного засобу від 01.03.2013 року, а також вважав, що проданий 10.04.2013 року транспортний засіб на користь ТОВ «Автокредит Плюс та транспортний засіб переданий ним під заставу є різними з огляду на комплектацію та технічні показники та стан автомобілів.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 30 травня 2007 року між «ПриватБанком» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № OD30АЕ08700327 за умовами якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 24624,86 доларів США строком з 30 травня 2007 року по 30 травня 2012 року включно на придбання автомобіля.

30 травня 2007 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави рухомого майна, згідно з яким в забезпечення виконання ним зобов`язань за кредитним договором, останній надав в заставу транспортний засіб Mitsubishi Galant, заставною вартістю 109787 грн, що в еквіваленті становить 21740 доларів США, який належав ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься акт огляду транспортного засобу від 10.01.2011 року, звіт про оцінку транспортного засобу від 01.03.2013 року, договір купівлі-продажу транспортного засобу Mitsubishi Galant, Mitsubishi Galant від 10.04.2013 року, укладений між ОСОБА_1 , інтереси якого представляв ПАТ КБ «Приватбанк», та ТОВ «Автокредит Плюс».

З тексту рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року вбачається, що судом досліджувались зазначені докази, їм надавалась оцінка.

В рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року зазначено, що 15.09.2009 року ПАТ КБ «ПриватБанку» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2011 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанку» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № OD30AE08700327 від 30.05.07 року , станом на 29.05.2009 року в розмірі 111046,45 гривен (що є еквівалентом 14537, 92 долара США) звернуто стягнення на предмет застави, а саме легковий транспортний засіб Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, знявши автомобіль з обліку в органах ДАЇ України, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2012 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2011 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Рішенням апеляційної інстанції встановлено, що на час прийняття рішення районним судом майно, а саме автомобіль Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на яке просить звернути стягнення позивач відсутнє, про що свідчать акт від 10.01.2011 року про вилучення у ОСОБА_1 кредитним інспектором ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаного автомобілю, та видана ПАТ КБ «ПриватБанку» 01.03.2011 року нотаріальна довіреність на виконання будь-яких дій, повязаних з розпорядженням, відчуженням та користуванням (за цільовим призначенням) автомобіля марки Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Представником ПАТ КБ «ПриватБанку» суду представлені документи, підтверджуючи реалізацію предмету договору Застави транспортного засобу автомобіля Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, а саме договір купівлі-продажу № б/Н від 10 квітня 2013 року згідно з яким ОСОБА_1 , від імені якого діяв представник ПАТ КБ «ПриватБанку» за дорученням проданий вищевказаний транспортний засіб за ціною 70000 гривень.

ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи, звертався з заявою про скасування заочного рішення, апеляційною та касаційною скаргою. Тому апеляційний суд виходить з того, що вказані обставини були достовірно відомі заявнику та він не міг про них не знати.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року ОСОБА_1 , зокрема посилався на невідповідність дійсної вартості предмета застави висновку про оцінку транспортного засобу від 01.03.2013 року, а також вважав, що проданий 10.04.2013 року транспортний засіб на користь ТОВ «Автокредит Плюс» та транспортний засіб переданий ним під заставу є різними з огляду на комплектацію та технічні показники та стан автомобілів.

Переглядаючи рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року Апеляційний суд Одеської області в ухвалі від 29.11.2016 року зазначив, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вартість автомобіля на момент його передачі банку значно перевищувала обсяг заборгованості та продаж автомобіля за низькою ціною.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2016 року залишено без змін.

Отже юридичний факт невідповідності дійсної вартості предмета застави висновку про оцінку транспортного засобу від 01.03.2013 року, а також відмінність транспортних засобів (проданого 10.04.2013 року на користь ТОВ «Автокредит Плюс та транспортного засобу, переданого у заставу) не міг не бути відомим ОСОБА_1 на час ухвалення Малиновським районним судом м. Одеси рішення від 12 липня 2016 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 зазначила, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вважав, обставини, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року, як на нововиявлені, а саме: невідповідність дійсної вартості предмета застави висновку про оцінку транспортного засобу від 01.03.2013 року, а також відмінність транспортних засобів (проданого 10.04.2013 року на користь ТОВ «Автокредит Плюс та транспортного засобу, переданого у заставу) не є нововиявленими у розумінні вимог статті 423 ЦПК України, оскільки були відомі заявнику та існували на час розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення ним рішення від 12 липня 2016 року, тому підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що у травні 2023 року ОСОБА_1 надав до суду першої інстанції доповнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У вказаних доповненнях визначив інші істотні для справи обставини, а саме зміну банком умов кредитування, шляхом направлення вимоги про дострокове погашення заборгованості на адресу поручителя, про що ОСОБА_1 не було відомо на час постановлення Малиновським районним судом рішення від 12 липня 2016 року.

Приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В описовій частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 у подальшому доповнив свою заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, однак мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить оцінки доводів викладених у доповненнях від 12.05.2023 року.

Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не розглянув доповнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 12.05.2023 року. При цьому суд не досліджував вказані обставини, не давав їм оцінки та взагалі, навіть у описовій частині оскаржуваної ухвали, жодним чином не виклав їх змісту, що унеможливлює апеляційний перегляд в цій частині.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин та враховуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд з приводу істотних для справи обставин на які ОСОБА_1 послався у доповненнях від 12.05.2023 року позбавлений можливості висловити свою позицію, оскільки зазначені у доповненні обставини не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Разом із тим, на думку колегії суддів, обставини, які викладені у доповненнях від 12.05.2023 року можуть бути предметом виділення судом першої інстанції в окреме провадження для подальшого розгляду на загальних підставах.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції якою заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без урахування доповнень від 12.05.2023 року, залишено без задоволення, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом із тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу Малиновського районного суду м. Одеси про необхідність виділення в окреме провадження доповнення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами від 12.05.2023 року для розгляду їх по суті.

Керуючись, ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судд Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов