Справа № 301/2651/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Зарічанська сільська рада Хустського району, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства та присадибної ділянки загальною площею 0,3808 га, в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача - ОСОБА_3 , який не залишив заповіту. Спадкоємицею першої черги за ОСОБА_3 є його дочка - відповідачка ОСОБА_2 , яка відмовилася від спадщини на користь свого сина та онуки спадкодавця - позивача ОСОБА_1 . Позивач спадщину прийняв, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

До складу спадщини входять: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; земельні ділянки загальною площею 0,3808 га (присадибна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,1425 га та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства: ділянка № НОМЕР_2 площею 0,1155 га та ділянка № НОМЕР_2 а площею 0,1228 га), які розташовані на території Греблянської сільської ради та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14050 від 16 жовтня 1997 року належали ОСОБА_3 .

Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які входять до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований та відсутні правовстановлюючі документи на нього, а оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки втрачено.

Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 01.08.2023 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Зарічанську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с. 34,37).

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с. 36,38).

Представник виконкому Зарічанської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, заперечень на позов не подав (а.с.35,40).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 41-42).

Згідно виписки з погосподарської книги с. Гребля за 2023 рік, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17). Житловий будинок збудований у 1991 році на земельній ділянці, що відведена для забудови площею 0,1425 га. За домоволодінням також зареєстрована земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2383 га та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,08 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.20-22).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14050 від 16 жовтня 1997 року, ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_1 , на праві власності належали земельні ділянки загальною площею 0,3808 га (присадибна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,1425 га та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства: ділянка № НОМЕР_2 площею 0,1155 га та ділянка № НОМЕР_2 а площею 0,1228 га), які розташовані на території Греблянської сільської ради (а.с.23).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 15.08.1997 року (а.с.7). Заповіту ОСОБА_3 не залишав.

Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_3 були його вдова ОСОБА_4 , яка вступила в управління спадковим майном, та відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 12,13,18) та дочка ОСОБА_2 - відповідачка по справі, яка не претендує на спадкове майно та відмовилася від спадщини на користь онуки спадкодавця та свого сина - позивача ОСОБА_1 . Позивач прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с. 18).

До складу спадщини входили: житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; земельні ділянки загальною площею 0,3808 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14050 від 16 жовтня 1997 року.

Розмір часток всіх спадкоємців у спадщині рівний, у даному випадку по частці.

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці спадщину за померлим ОСОБА_3 не оформляли та свідоцтво про право на спадщину не отримували. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 18.10.2018 року (а.с.8). Заповіту ОСОБА_4 не залишала.

Єдиним спакоємцем за законом першої черги за ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_2 - відповідачка по справі, яка не претендує на спадкове майно та відмовилася від спадщини на користь онуки спадкодавця та свого сина - позивача ОСОБА_1 . Інших спадкоємців першої черги не має.

Позивач прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с. 19).

Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину за ОСОБА_4 спадкоємець не оформляв. Згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

До складу спадщини за ОСОБА_4 входить частка житлового будинку з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 ; та частка земельних ділянок загальною площею 0,3808 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14050 від 16 жовтня 1997 року, які спадкодавець ОСОБА_4 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки житловий будинок власником не був зареєстрований в державному реєстрі та відсутні на нього правовстановлюючі документи, а оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки втрачено.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач подала до суду заяву, в якій визнала позов. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.

Громада с. Гребля відноситься до територіальної громади Зарічанської сільради. Зарічанська сільська рада Хустського району (раніше Іршавського району), на території якої розташоване нерухоме майно, не заперечувала проти задоволенняпозову.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , згідно державного акту він був і власником земельних ділянок, а позивач є його спадкоємцем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ч.3, 1274 ЦК України, ст. 12, 13, 200 ч.4, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , в цілому.

Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельні ділянки загальною площею 0,3808 га (присадибна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,1425 га та земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства: ділянка № НОМЕР_2 площею 0,1155 га та ділянка № НОМЕР_2 а площею 0,1228 га), які розташовані на території Греблянської сільської ради та згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 005-14050 від 16 жовтня 1997 року належали ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських