У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

за участі секретаря - Щепанової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач у червні 2023 року звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом і просить стягнути держави Російської Федерації на його користь 3 000 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Справа підлягає передачі на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» , визначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 17 ст. 28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач при зверненні до суду обрав суд для розгляду справи за правилами загальної підсудності, визначеної ч. 2 ст. 27 ЦПК України, а саме: за місцем знаходження посольства Російської Федерації в Україні: м. Київ Повітрофлотський проспект, 27, що територіально знаходиться в Солом`янському районі міста Києва.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач також є внутрішньо переміщеною особою та наразі його тимчасове місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 106).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до ст.3 Закону документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з ч.ч. 1, 10 ст. 6 Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Звертаючись до суду, позивач зазначає і це підтверджується долученою ним довідкою, що він є внутрішньо переміщеною особою та наразі його тимчасове місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з РФ без розриву консульських відносин.

Міністерство закордонних справ України також відкликало до Києва тимчасового повіреного у справах України в Російській Федерації Василя Покотила для проведення консультацій і розпочало евакуацію українського посольства в Москві.

Відповідна заява Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин опублікована 24 лютого 2022 року об 11:52.

Рішенням Київської міської ради №6315/6356 від 20 квітня 2023 року був розірваний договір оренди земельної ділянки площею 0,3984 га на Повітрофлотському проспекті, 27 у Солом`янському районі м. Києва № 72-5-00076 від 05 жовтня 1999 року,укладений між Київською міською радою та посольством Російської Федерації в Україні.

Київрада звернулася до Кабінету Міністрів України щодо повернення майна дипломатичної установи до власності української держави.

Таким чином, на території Солом`янського району м. Києва, а саме по Повітрофлотському проспекту, 27 в м. Києві, посольство Російської Федерації як орган, який здійснює представництво цієї держави при розгляді справ у судах, відсутнє.

Місцезнаходження посольства Російської Федерації за зазначеною в позові адресою було відсутнє і на момент звернення позивача до суду.

Таким чином, справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва і провадження в ній судом було відкрито помилково.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суд при цьому враховує, що відповідно до п.7 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Крім того, ч.1 ст.378 ЦПК України визначено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким же чином врегульовано дане питання Главою 2 ЦПК України, якою врегульовано порядок касаційного провадження в цивільних справах.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною 1 ст. 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

З урахуванням викладеного вище, виходячи з обраного позивачем при зверненні до суду правила загальної підсудності, суд вважає, що направлення справи для розгляду по підсудності за його зареєстрованим місцем проживання не є втручанням суду в його диспозитивне право на вибір суду, який буде розглядати справу.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про стягнення моральної шкоди передати на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Гусенка, буд. 13).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Букіна