Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, - факт народження дитини чоловічої на ім`я ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, Луганської області, Україна, матір`ю якого є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що вона є громадянкою України та проживала на тимчасово окупованій території України - у м.Луганськ. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ вона народила дитину - сина ОСОБА_3 . Про народження дитини заявнику було видано документи незаконно утвореними органами, а тому отримати свідоцтво про народження у відділ ДРАЦС у неї не має можливості. Згідно виданого їй свідоцтва про народження матір`ю дитини є заявник ОСОБА_1 , а батьком є ОСОБА_2 . В зареєстрованому шлюбі вони перебувають. Просить встановити факт народження сина, встановлення якого їй необхідно для реєстрації дитини органами реєстрації актів цивільного стану Держави Україна.

Ухвалою суду від 26.10.2023 р. відкрито провадження у справі з призначенням розгляду в порядку окремого провадження.

Представник заявника та заявниця будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримають в повному обсязі.

Заінтересована особа - 1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Заінтересована особа - 2, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримає в повному обсязі.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено документами, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України нового зразка № НОМЕР_1 , виданий органом 1445 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України нового зразка № НОМЕР_2 , виданий 11.09.2000 р., виданий органом 1445, перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2005 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, Україна, актовий запис № 594.

Факт народження у ОСОБА_1 сина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 22.02.2023 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської області, згідно якого народився ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м.Луганськ, батько - ОСОБА_2 , громадянин України, мати - ОСОБА_1 , громадянка України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. № 1276-р) «Про затвердження пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на ліні зіткнення», населений пункт Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до Указу Президента України від 07.02.2019 р. № 32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», місто Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, які є тимчасово окупованими територіями Донецької області. Тобто, як наслідок на даній території органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

А відтак встановлено, що документ на підтвердження факту народження дитини заявнику виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявника у справі у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Отже, заявник позбавлена можливості зареєструвати факт народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Положеннями ст.ст.3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Питання ж про окуповані території у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані як «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

У листі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 № 985/0/208-21 судам надано роз`яснення, що відмова у вчиненні реєстраційної дії органами державної реєстрації актів цивільного стану не є обов`язковою для встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до статті 317 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, у практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розвинений принцип узгодженості спірного питання, зокрема, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidouv. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defactoорганів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, у тому числі й цим. Вирішити інакше, означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за змістом цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід.

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, у контексті оцінки медичних документів про смерть фізичної особи громадянина України, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території, зразків, визначених законодавством України, можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що мати дитини - заявник у справі ОСОБА_1 не має можливості надати до органів ДРАЦС документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, а факт народження дитини у заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ підтверджено, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Відповідно до ст.122 ч.1 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3 (Україна), мати є громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки державним органам провести державну реєстрацію факту народження дитини, а заявнику - отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Відповідно до ст.317 ч.4 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.13, 81, 89, 263, 264-265, 293 ч.2 п.5, 315 ч.1 п.7, 317, 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Луганськ Луганської області, Україна, у батьків: батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України нового зразка № НОМЕР_1 , виданий органом 1445, мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України нового зразка № НОМЕР_2 , виданий 11.09.2000 р., виданий органом 1445; які перебувають в шлюбі, зареєстрованому з 01 липня 2005 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, Україна, актовий запис № 594.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа-1 - Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул.Борисоглібська, буд.6; );

Заінтересована особа-2 - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Н. М. Ларіонова