Справа № 203/4399/23
Провадження № 2-о/0203/130/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді - Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сливчук В.В.,

за участі:

представника заявника - Деньгуб А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

встановив:

11.08.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Деньгуб А.І. із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій заявник, з урахуванням редакції заяви від 15.08.2023 року, просить суд:

- встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- внести до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 22.05.2018 року Центральним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області за №87, зміни, вказавши батьком дитини ОСОБА_3 , громадянина України ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

І. Стислий виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи.

В обґрунтування вимог заяви, з урахуванням її редакції від 15.08.2023 року, представник заявника зазначив, що після загибелі ОСОБА_2 у нього та заявника залишилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Центральним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану було видане свідоцтво про її народження від 22.05.2018 року, серії НОМЕР_1 , актовий запис №87. У зв`язку з тим, що під час народження дитини її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не перебували у шлюбі та не жили однією сім`єю, то заявник у свідоцтві про народження в розділі про батька вказала - ОСОБА_4 , де « ОСОБА_5 » - це прізвище за заявником, а ім`я та по-батькові - батька дитини. Після загибелі ОСОБА_2 постала необхідність встановити юридичний факт батьківства між ним та його донькою, внести зміни у її свідоцтво про народження. На підтвердження факту родинних відносин заявник провела судово-медичну експертизу зразків крові померлого громадянина України ОСОБА_2 , дитини. Відповідно до висновку експерта від 07.08.2023 року, вірогідність того, що померлий ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить - 99,999999%.

Тому заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини з метою отримати для ОСОБА_3 як дитини загиблого військовослужбовця правового статусу члена сім`ї загиблого військового з відповідними гарантіями, захистом пільгами та виплатами, які передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».

Представник заінтересованої особи подав до суду письмові заяви від 24.08.2023 року та від 02.10.2023 року про зазначення в резолютивній частині рішення суду про визнання батьківства за наявності достатніх підстав повного переліку персональних даних щодо батька дитини.

Під час судового засідання представник заявника підтримав вимоги заяви у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з заявою пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Також представник заявника зазначив, що метою звернення заявника до суду є те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною військовослужбовця, який загинув, а тому необхідно зареєструвати статус дитини для подальшого отримання нею певних пільг.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року було залишено без руху заяву ОСОБА_1 та надано заявнику строк для усунення недоліків заяви.

15.08.2023 року представник заявника усунув недоліки заяви у повному обсязі та належним чином.

Ухвалою суду від 18.08.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 12.10.2023 року, з`явився представник заявника.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку представника заявника, на підставі положень ст. ст. 128, 211, 293, 294 ЦПК України розглянув справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Під час судового розгляду справи суд заслухав усні пояснення представника заявника, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухав заключне слово представника заявника.

12.10.2023 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Це підтверджується копіями: свідоцтва про народження від 22.05.2018 року, серії НОМЕР_1 ; лікарського свідоцтва про смерть №5026 від 19.09.2022 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , сталась внаслідок ушкоджень, передбачених законом, та воєнних операцій: ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків, місце смерті: Україна, Харківська область, населений пункт Дібрівне; свідоцтва про смерть від 20.09.2022 року, серії НОМЕР_2 ; висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №1422-МГ від 04.08.2023 року, за змістом якого встановлено, що померлий громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; вірогідність того, що померлий громадянин ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків за результатами даної експертизи складає не менше 99,999999%.

За відомостями зі свідоцтва про народження малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 22.05.2018 року, серії НОМЕР_1 , в графі «батько» вказано: ОСОБА_4 , громадянин України.

Як пояснив представник заявника, батько дитини був вказаний у свідоцтві про народження дитини за вказівкою матері, відповідно до ст. 135 СК України, та його прізвище, ім`я та по батькові складається з: прізвища, що належить заявнику ОСОБА_1 , та вказано як: « ОСОБА_5 », а також імені та по батькові померлого батька дитини - ОСОБА_2 , та вказане як: « ОСОБА_6 ».

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, зокрема, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 128 Сімейного кодексу України (далі - СК України), за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до положень ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до пунктів 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК .

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України .

Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

За правовою позицією ВС, викладеною у постанові від 07.07.2021 року, справа №336/1357/16-ц, відсутність даних про те, чи було зроблено запис про батька дитини малолітньої особи за вказівкою матері виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого батька, з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пп. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є , зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

V. Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Суд, проаналізувавши встановлені у ході судового розгляду обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, вказані вище норми, а також, врахувавши те, що встановлення факту батьківства заявнику необхідно з метою визначення статусу дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як дитини загиблого військовослужбовця, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 у повному обсязі. У ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт батьківства громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

При цьому встановлення факту батьківства є підставою для внесення змін до актового запису про народження малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 22.05.2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за №87, та вказівки батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість ОСОБА_4 .

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України сплачений заявником судовий збір у розмірі 536,80 грн їй не відшкодовується.

Керуючись статтями 3-8, 10, 18, 76-89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити повністю.

Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Внести зміни до актового запису про народження малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складеного 22 травня 2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за №87, та вказати батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , замість ОСОБА_4 .

Судові витрати зі сплати судового збору у справі не відшкодовуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 19.10.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва