КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/2830/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8807/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Гаврилової О.В.,-

встановив:

У березні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

На виконання вимог ухвали суду представник АТ КБ «ПриватБанк» направив заяву від 20 березня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем не були усунуті в повному обсязі, оскільки до позовної заяви позивач не додав перекладу анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» на державну (українську) мову.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Встановлено, що у березні 2023 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме запропоновано надати копії розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05 травня 2014 року станом на 31 травня 2015 року, копії розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05 травня 2014 року станом на 30 червня 2019 року, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та довідки про надання кредитних карток не посвідчені належним чином, та надати переклад на державну (українську) мову анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до кількості учасників судового процесу, оскільки зазначений документ унеможливлює дослідження його змісту у судовому засіданні.

На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року на усунення недоліків позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» направило до суду заяву, до якої долучив засвідчені належним чином копії документів, проте не надав переклад на державну (українську) мову анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», викладеного іноземною мовою відповідно до кількості учасників судового процесу.

В поданій заяві позивач зазначив, що на момент укладення кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» не відносився ні до органів державної влади, ні до органів місцевого самоврядування. Крім того, зазначив, що не має такого законодавчого акту, який би зобов`язував учасників справи, подавати додатки до позовної заяви, зокрема кредитний договір, який було укладено на російській мові, перекладеним на українську мову, надані позивачем деякі документи на російській мові, не порушують жодну норму процесуального права, а тому не можуть бути підставою для залишення позову без розгляду або визнання позову неподаним та поверненням позовної заяви позивачу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, з тих підстав, що позивач не усунув усі вказані в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року недоліки, а саме до позовної заяви не додав перекладу анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» на державну (українську) мову.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина 2 ст. 174 ЦПК України).

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в ст. ст. 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Положення ст. 185 ЦПК України щодо повернення заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, не можна вважати, що АТ КБ «ПриватБанк», отримавши копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання (у межах встановленого судом строку для усунення недоліків) до суду першої інстанції направлено відповідну заяву про усунення недоліків.

За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

Зі змісту позовної заяви, яка викладена українською мовою, а також заяви про усунення недоліків, убачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено, що до матеріалів справи надано докази, якими, на його думку, ці обставини підтверджуються.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі виконав вимоги суду першої інстанції, а тому підстав повертати позовну заяву останньому у суду не було.

За змістом ст. 13 та ст. 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 10 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко