УХВАЛА

Іменем України

02.11.2023 Справа №607/19725/23 Провадження № 2-ві/607/7/23

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Братасюка В.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Віді Пауер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ел Ар Львів» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Віді Пауер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ел Ар Львів» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів (справа № 607/19725/23).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2023 головуючим суддею для розгляду вказаної справи визначений суддя Братасюк В.М.

Підготовче засідання у даній справі призначене на 24.11.2023 на 11 год. 30 хв.

31.10.2023 до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Братасюка В.М. від розгляду даної цивільної справи.

Заява мотивована тим, що, на думку позивача, провадження у справі відкрито з порушенням вимог ст. 187 ЦПК України. Зокрема, з порушенням вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею безпідставно сформований запит про місце реєстрації позивача, який направлений до органів міграційної служби, в той час як у позовній заяві вказані відомості про місце проживання ОСОБА_1 .

Також позивач вважає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову, поданої в межах даної цивільної справи, суддя Братасюк В.М. мав залишити таку заяву без руху, а не постановляти ухвалу від 17.10.2023 про відмову у задоволенні заяви. Також, на думку позивача, у зазначеному судовому рішенні суддя Братасюк В.М. посилається на норми закону, які не регулюють спірні правовідносини. Позивач вважає, що суддя Братасюк В.М. в ухвалі від 17.10.2023 посилається на законність вимоги позивача, однак таку вимогу не задовольнив.

Крім цього, позивач вважає, що рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ), якими суддя Братасюк В.М. обґрунтовує свої доводи у процесуальних рішеннях, постановлених в межах даної справи, не є релевантними обставинам цієї справи.

Також позивач зауважив, що судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М. та Марциновська І.В., постановляючи ухвали про відмову у задоволенні заяви позивача про відвід судді Братасюка В.М. від 24.10.2023 та від 30.10.2023 відповідно під час мотивування зазначених судових рішень посилалися на цитати з рішень ЄСПЛ, які у таких рішеннях відсутні.

Такі обставини у сукупності, на думку позивача, свідчать про наявність сумнівів у професійних якостях судді Братасюка В.М., а також про систематичне вчинення ним дій та допущення бездіяльності на користь відповідачів, що викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної цивільної справи.

Уважаючи заявлений відвід необґрунтованим, суддя Братасюк В.М. ухвалою від 01.11.2023 передав заяву про відвід на розгляд іншому судді цього ж суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2023 головуючою суддею для розгляду заяви про відвід визначена суддя Марциновська І.В.

Частина 8 ст. 40 ЦПК України визначає, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Приймаючи до уваги, що повторне подання позивачем заяви про відвід зумовлене, зокрема бажанням позивача приймати участь у судовому засіданні з розгляду заяви про відвід, суд вважав за можливе здійснити судовий розгляд заяви з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про відвід судді Братасюка В.М. підтримав з підстав, викладених у заяві, та просив заяву про відвід задовольнити. Додатково пояснив, що упередженість судді Братасюка В.М. полягає у вчиненні дій з метою затягування судового процесу. Зокрема, суддя безпідставно та усупереч нормам Цивільного процесуального кодексу України після надходження позовної заяви не відкрив провадження у справі, а направив до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області запит щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 . Указане, на думку позивача, призвело до умисного затягування строку розгляду справи, оскільки позивач у позовній заяві зазначив адресу свого проживання.

Необ`єктивність судді Братасюка В.М., як вважає позивач, полягає у застосуванні не тих норм закону, що підлягають застосуванню під час винесення процесуальних рішень, зокрема ухвали від 17.10.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також невірне трактування цих норм.

Позивач знову ж таки звернув увагу на те, що судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області не досить відповідально відносяться до застосування рішень ЄСПЛ, оскільки ті цитати, які зазначають судді у своїх рішеннях, відсутні в тих рішеннях ЄСПЛ, на які посилаються судді.

Позивач зазначив, що не бажає, щоб суддя Братасюк В.М., який не є професійним, здійснював розгляд справи за позовом позивача.

У судове засідання 02.11.2023 інші учасники судового процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, не з`явилися.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зміст заяви про відвід та матеріали цивільної справи, що стосуються даної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. 36 ЦПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці неодноразово зазначав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У п. 50 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, заява № 33949/02 ЄСПЛ дослівно зазначив: «Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).».

У п. 52 рішення у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, заява № 33949/02 ЄСПЛ дослівно зазначив: «Стостовно об`єктивного критерію слід визначити … … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.08.1996, п. 58).».

Суд зауважує, що доводи позивача про неможливість застосування указаного рішення ЄСПЛ у даній справі з тих підстав, що таке рішення відсилає до інших рішень ЄСПЛ, є хибними. Суд зазначає, що посилання ЄСПЛ під час викладення певних висновків до інших рішень ЄСПЛ не свідчить про те, що у даному рішенні ЄСПЛ такі висновки не зроблені, а дає підстави дійти висновку, що в інших рішеннях ЄСПЛ такі висновки висвітлені більш детально та обґрунтовано.

Так, як встановив суд, підставою для відводу судді Братасюка В.М. від участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна», ТОВ «Віді Пауер», ТОВ «Джі Ел Ар Львів» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів (справа № 607/19725/23) є незгода позивача із формуванням запиту про місце реєстрації позивача та фактична незгода з процесуальним рішенням про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому доводи позивача про посилання судді Братасюка В.М. не на ті норми закону, які регулюють спірні правовідносини, чи невірне трактування таких норм закону, повинні бути встановлені судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.10.2023. Однак таке обґрунтування не свідчить про необ`єктивність судді під час розгляду справи та не є підставою для відводу судді.

Щодо запиту про місце реєстрації позивача суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом посилався саме на вимоги ч. 5 ст. 28 ЦПК України щодо пред`явлення позовної заяви за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Разом з тим належні докази на підтвердження зареєстрованого місця проживання позивача, зокрема, але не виключно, копія паспорта громадянина України з відміткою про реєстрацію чи відповідна довідка, до позовної заяви не додані. При цьому суд звертає увагу, що перевірити, чи даний позов поданий з дотриманням правил підсудності, є обов`язком, а не правом суду.

Відтак 13.10.2023 з метою визначення підсудності даного позову суддя Братасюк В.М. скерував до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області запит щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 .

Відповідь на вказаний вище запит отримана судом 23.10.2023.

Цього ж таки дня, 23.10.2023 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюка В.М. відкрите провадження у даній цивільній справі.

Суд вважає, що строк в одинадцять днів, який пройшов з часу надходження позовної заяви до суду до відкриття провадження у справі, є меншим, ніж такий строк мав би місце у разі залишення судом позовної заяви без руху з підстав ненадання доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання позивача і неможливості визначення підсудності розгляду даної справи.

Доводи позивача про порушення суддею Братасюком В.М. процесуального порядку відкриття провадження у справі дають підстави дійти висновку про незгоду позивача із процесуальним рішенням головуючого судді, що, як зазначив суд вище, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Так само і подання позивачем скарги до Вищої ради правосуддя не свідчить про упередженість судді під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу, оскільки заявлення відводу є процесуальним правом учасників справи. Така позиція відповідає рішенню Ради суддів України № 34 від 08.06.2017, яке встановлює, що наявність у провадженні ВРП скарги щодо судді не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної справи.

Відтак заявник не довів належними, допустимими та достатніми доказами, що існують дійсні суб`єктивні чи об`єктивні критерії, які дозволяють зробити висновок про неможливість забезпечення конвенційного права особи на справедливий суд під головуванням судді Братасюка В.М. та що останній є необ`єктивним чи упередженим під час розгляду даної цивільної справи.

За таких підстав суд доходить висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Братасюка В.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна», ТОВ «Віді Пауер», ТОВ «Джі Ел Ар Львів» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 36, 40, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Братасюка В.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Віді Пауер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ел Ар Львів» про захист прав споживачів шляхом стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяІ. В. Марциновська