Справа № 145/324/23
Провадження №2/145/511/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

"24" жовтня 2023 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що 02 квітня 2021 року о 10 год. 20 хв. відповідач ОСОБА_2 рухаючись по автодорозі Київ - Чоп на 72 км. автомобілем IVECO номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи ПДР здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA LAND CRUISER номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням. Внаслідок зіткнення вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії тілесні ушкодження. 03 квітня 2021 року відомості про дану подію було внесено до ЄРДР № 0000068 за ч.1 ст.286 КК України, однак зважаючи на факт отримання потерпілими тілесних ушкоджень які є легкими, що виключає кримінальну відповідальність за ст.286 КК України, вказане кримінальне провадження постановою слідчого було закрито. Однак на момент закриття кримінального провадження слідчим було встановлено, що в діях відповідача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 09 січня 2023 року постановою суду провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Проте, незважаючи на даний факт у діях відповідача з урахуванням проведених експертиз в межах кримінального провадження вина відповідача є встановленою та доведеною. Враховуючи те, що автомобіль відповідача на момент ДТП був застрахований, то саме відповідач та страхова компанія в межах ліміту відповідальності за полісом повинні відшкодувати заподіяні позивачеві збитки.

Також діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП його автомобіль було пошкоджено (тотально знищено), позивач був госпіталізований та в період з 02 квітня 2021 року по 06 квітня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні, позивач змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого звичного способу життя, водночас відповідач навіть не вибачився та не здійснив будь-яких дій для відшкодування матеріального збитку позивачеві. Осягнути в повній мірі рівень його моральних страждань з метою відновлення прав вкрай тяжко, однак враховуючи всі фактори розмір моральної шкоди він оцінює в сумі 50 000 грн.

З урахуванням наведеного просить суд:

- поновити строк на подання даної позовної заяви до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія";

- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" на його користь страхове відшкодування в сумі 130 000 грн., 53 673 грн. 97 коп. пені.; 45 408 грн. 31 коп. суми інфляційних втрат; 7 329 грн. 86 коп. - 3 % річних;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 89 722 грн. 20 коп.; 31 339 грн. 49 коп. інфляційних втрат; 5058 грн. 86 грн. - 3 % річних;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.;

- стягнути з відповідачів Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" та ОСОБА_2 витрати на професійну правову допомогу в сумі 15 000 грн. та судовий збір в сумі 4 125 грн. 33 коп.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 на розгляд справи до суду не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

На розгляд справи до суду відповідач ОСОБА_2 не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення, тому суд у відповідності зі ст.280 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви виходячи з наступних підстав.

При розгляді справи, судом встановлено, що постановою від 23 вересня 2021 року ст. слідчого СВ ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області кримінальне провадження № 0000068 за ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП, яке відбулося 02 квітня 2021 року о 10 год. 20 хв. з участю ОСОБА_2 , який рухаючись по автодорозі Київ - Чоп на 72 км. автомобілем IVECO номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи ПДР здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA LAND CRUISER номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 , було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

В межах даного кримінального провадження проведено ряд слідчих дій з метою встановлення обставин даної ДТП.

Як вбачається з висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/106-21/3734 -ІТ від 29 квітня 2021 року на момент ДТП гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля марки IVECO номерний знак НОМЕР_1 були в технічно працездатному стані.

Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/106-21/3736-ІТ від 30 квітня 2021 року, на момент ДТП гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER номерний знак НОМЕР_2 знаходились в технічно справному стані.

Відповідно висновку транспортно - трасологічної експертизи №СЕ-19/106-21/37319-ІТ від 12 травня 2021 року первинний контакт транспортних засобів відбувся між переднім бампером автомобіля IVECO та заднім бампером автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, далі проходив послідовний вхід у контакт всіх вищезазначених частин та деталей ТЗ. В момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобіля IVECO та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER визначається рівним 20 ... 25 градусів.

Як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/106-21/5326-ІТ від 25 травня 2021 року у даній дорожній обстановці водієві автомобіля IVECO ОСОБА_2 необхідно було діяти відповідно до п.п.1.10 та 13.1 ПДР. Виходячи з обставин даної ДТП в діях ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам п.13.1 ПДР. З технічної точки зори, в даній дорожній обстановці при заданих вихідних даних в причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної ДТП знаходиться невідповідність дій водія автомобіля IVECO ОСОБА_2 технічним вимогам п.13.1 ПДР для виконання якого перешкод технічного характеру в матеріалах справи не вбачається.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 січня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " № 4 від 01.03.2013 року, згідно частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Пунктом 6 вказаної постанови передбачено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

З урахуванням наведених обставин, незважаючи на факт закриття кримінального провадження та справи про адміністративне правопорушення відносно відповідача ОСОБА_2 , суд оцінивши надані докази приходить до висновку про доведення його вини у даній ДТП.

На момент ДТП відповідач ОСОБА_2 мав посвідчення водія відповідної категорії та на законних підставах керував транспортним засобом - автомобілем IVECO номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно полісу № 155584044 автомобіль ІВЕКО номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 на момент ДТП, яка мала місце 02 квітня 2021 року був застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія".

Таким чином в даному випадку відповідальність за заподіяння матеріальних збитків внаслідок ДТП, яка мала місце 02 квітня 2021 року покладається на ОСОБА_2 та Страхову компанію в межах ліміту відповідальності за полісом.

У відповідності до п.п.33.1-33.1.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов`язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

На виконання вимог вказаної статті, позивач ОСОБА_1 31 травня 2021 року надіслав на адресу страховика повідомлення про ДТП.

Положеннями п.34.2 вказаного Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Однак в порушення вказаних вимог страховиком не було направлено свого представника (страхового комісара) та відповідно не визначено розміру збитків (матеріальної шкоди).

Положеннями п.34.3 вказаного Закону передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

07 травня 2021 року позивач направив на адресу відповідача - страхової компанії телеграму про необхідність прибуття представника на огляд його пошкодженого транспортного засобу з метою визначення матеріального збитку. Однак такий представник не прибув у визначені законом строки, тому позивач самостійно обрав експерта, який визначив розмір збитків.

Згідно висновку судового експерта Землюка В.В. від 07 червня 2021 року № 2656, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля TOYOTA LAND CRUISER номерний знак НОМЕР_2 з технічної точки зору, станом на 02 квітня 2021 року становить 318 549 грн. 12 коп.; вартість відновлювального ремонту становить 1 010161,05 грн.; ринкова вартість становить 318 549 грн. 12 коп.; утилізаційна (залишкова) вартість пошкодженого автомобіля становить 98 826 грн. 32 коп.

Таким чином, розмір матеріального збитку, який заподіяний ОСОБА_2 позивачеві становить 318 549 грн. 12 коп.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " № 4 від 01.03.2013 року, страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-IV.

Як вбачається з полісу страхування автомобіля під керуванням ОСОБА_2 ліміт відповідальності за ним за шкоду заподіяну майну складає 130 000 грн.

У відповідності до ст.36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За розрахунками позивача ОСОБА_1 за період з 17 лютого 2022 року по 16 лютого 2023 року розмір такої склав 53 673 грн. 97 коп.; розмір інфляційних втрат складає 45 408 грн. 31 коп.; 3 % річних - 7 329 грн. 86 коп.

При цьому суд погоджується з наданими розрахунками, вказані розрахунки не спростовані відповідачами, інших таких суду не надано.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТДВ "Міжнародна страхова компанія" на користь позивача матеріальних збитків в сумі 130 000 грн., пені в сумі 53 673 грн. 97 коп., інфляційних втрат в сумі 45 408 грн. 31 коп.; 3 % річних в сумі 7 329 грн. 86 коп.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Загальна сума матеріального збитку, який було завдано ОСОБА_1 складає 318 549 грн. 12 коп. - 130 000 грн. (страхової виплати) та 98 826 грн. 32 коп. (утилізаційна залишкова вартість) автомобіля.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 89 722 грн. 20 коп.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 відображено, що приписи ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та те, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із факту завдання шкоди особі.

За розрахунками позивача сума інфляційного збільшення (витрат) за період з 02 квітня 2021 року по 16 лютого 2023 року складає 31 339 грн. 49 коп., сума 3 % річних за цей же період складає 5 058 грн. 86 коп. Суд погоджується із наданими розрахунками, тому такі суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

На підставі ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням чи знищенням майна.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що позивачу як власнику пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП була заподіяна моральна шкода, яка полягла у душевних стражданнях через фактичне тотальне знищення належного йому автомобіля, який був єдиним в його сім"ї, порушенні звичайного способу життя, докладені зусиль для його відновлення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 безпосередньо після ДТП був госпіталізований та в період з 02 квітня 2021 року по 06 квітня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Іванківська центральна районна лікарня" з діагнозом забій грудини, поперекового відділу хребта. Був змушений прикладати додаткових зусиль з метою організації свого життя та пристосовувався до негативних змін у своєму житті, що відбулися у зв`язку з протиправними діями відповідача ОСОБА_2 . Водночас відповідач з моменту ДТП і по даний час не вчинив жодних дій, які б свідчили про його каяття та вжиття заходів з відшкодування заподіяної шкоди позивачеві.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., завданої останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених ним страждань внаслідок пошкодження його транспортного засобу, душевних стражданнях понесених у зв`язку з ДТП, порушення звичайного укладу життя, при визначенні розміру якої судом враховуються вимоги розумності та справедливості.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.35.1 вищевказаного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Разом з цим, обов`язковою умовою на утримання страхової виплати є подання до страховика, зокрема, постанови суду про визнання винуватця ДТП винним.

Однак позивач своєчасно не надав таку постанову страховику через те, що відповідний протокол був складено працівниками поліції лише через півтора року після ДТП, а за наслідками його розгляду провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно ст.36.2 Закону, у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Пунктом 4 ч.1 ст.37 Закону передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначає, що причиною пропуску для звернення ним із такою заявою до страховика є те, що він серед іншого, не зміг її подати через запровадження в Україні воєнного стану. Він на день вторгнення рф знаходився в селі Страхолісся Іванківського району Київської області, яке в період з лютого по травень місяць 2022 року перебувало під окупацією країни агресора, тобто очевидним є факт що він не зміг виконати свій обов`язок щодо вчасного подання документів для отримання страхового відшкодування. Крім того, робота АТ "Укрпошта" та й самого відповідача у 2022 році в місті Харків була обмеженою.

Тому позивач просить суд поновити йому строк для пред`явлення майнових вимог до страховика.

Як свідчить практика ВС, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Однак при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

З урахуванням обставин даної справи, суд вважає, що поведінка позивача як потерпілої особи від ДТП була добросовісною і річний строк пропущено позивачем через незалежні від нього причини, тому він має право на отримання відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Згідно вимог ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про стягнення понесених ним витрат по наданню правничої допомоги в сумі 15 000 грн. з відповідачів в рівних частках в сумі по 7 500 грн. з кожного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідачів ОСОБА_2 та ТДВ "Міжнародна Страхова компанія" на користь позивача в рівних частках в сумі 4 125, 33 грн. в розмірі по 2062,66 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 23,1166,1187,1194 ЦК України, ст.ст. 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити повністю.

Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" (КОД , 61001, місто Харків, пр. Гагаріна, буд. 41/2, корпус 8 офіс 1-12) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду (страхове відшкодування) в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень, пеню в сумі 53 673 (п`ятдесят три тисячі шістсот сімдесят три) гривні 97 копійок, інфляційні втрати в сумі 45 408 (сорок п`ять тисяч чотириста вісім) гривень 31 копійка та 3 % річних в сумі 7 329 (сім тисяч триста двадцять дев`ять) гривень 86 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в сумі 89 722 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 20 копійок, інфляційні втрати в сумі 31 339 (тридцять одна тисяча триста тридцять дев`ять) гривень 49 копійок, 3 % річних в сумі 5 058 (п`ять тисяч п`ятдесят вісім) гривень 86 копійок та моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" на користь ОСОБА_1 в рівних частках витрати на професійну правову допомогу в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в розмірі по 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень з кожного.

Стягнути із ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова компанія" на користь ОСОБА_1 в рівних частках судовий збір в сумі 4 125 (чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень 33 копійки в розмірі по 2062 (дві тисячі шістдесят дві) гривні 66 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2023 року.

Суддя Копилова Л. В.