Справа № 677/1933/21
Провадження № 2/677/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Загаєвської С.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Красиліської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкової трансмісії, -

У С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Красиліської міської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 16 лютого 2022 року позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Красилівського районного суду від 17 березня 2022 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 зупинено провадження у справі до з`ясування кола правонаступників померлого позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Красилівського районного суду від 10 січня 2023 року за клопотанням ОСОБА_1 відновлено провадження у справі та залучено ОСОБА_1 у якості правонаступника позивача ОСОБА_2 .

Ухвалою Красилівського районного суду від 24 лютого 2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та прийнято її уточнені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабця ОСОБА_4 , яка на час смерті постійно та одиноко проживала в належному для неї житловому будинку під АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок загальною площею 40,4 кв. м, житловою площею 26,4 кв. м, із приналежними до нього верандою «а1», погребом «а», та хлівами «Б» та «В», а також земельну ділянку площею 2,57 га, кадастровий № :08:002:0040 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, єдиним її спадкоємцем є її син та батько позивачки ОСОБА_2 , який прийняв спадщину ОСОБА_4 та оформив її частину, а саме 21 січня 2017 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Возною В.Б., йому видано свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену спадкову земельну ділянку ОСОБА_4 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В. В. для ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку із відсутністю передбачених на сьогоднішній день законодавством правовстановлюючих документів про належність його для ОСОБА_4 а також не проведення реєстрації її права власності на дане нерухоме майно у встановленому на даний час порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер та за життя не встиг оформити спадкові права на вищезазначений житловий будинок після смерті матері ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_2 та вищезазначений житловий будинок під АДРЕСА_1 , який був прийнятий ним у спадщину після смерті матері ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 за заповітом, прийняла спадщину та оформила її частину, а саме 17 грудня 2022 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. після смерті ОСОБА_2 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 тим же нотаріусом їй відновлено, так же як і було відмовлено для ОСОБА_2 , а саме у зв`язку із відсутністю передбаченого діючим на сьогоднішній день законодавством правовстановлюючого документа на нього.

Це пов`язано із тим, що діючим на час будівництва зазначеного житлового будинку законодавством не передбачалась необхідність оформлення та посвідчення права власності громадян на житлові будинку свідоцтвами про право власності, а також державної реєстрації права власності на них.

Зокрема, Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалися підзаконними нормативними актами, таким як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Українмької РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Будівництво зазначеного житлового будинку здійснювалось ОСОБА_4 до 05 серпня 1992 року згідно з законом та на відведеній для цього земельній ділянці, яка була закріплена та обліковувалась за ОСОБА_4 , будинок не є та не визнаний самочинним будівництвом, збудований з дотриманням будівельних норм, не порушує будь-чиїх прав та інтересів, протягом тривалого часу використовується за призначенням без будь-яких зауважень контролюючих органів.

Наведене підтверджується технічним паспортом на даний житловий будинок та довідкою характеристикою на нього, а також записами у погосподарських книгах Чернелівського старостинського округу Красилівської міської ради із яких слідує, що головою та власником даного дворогосподарства була ОСОБА_4 .

Зокрема, п. 3. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Держбуду 24.05.2001 року № 127 передбачено, що у разі виявлення самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляється штамп встановленого зразка, тобто самочинно.

Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки даний житловий будинок побудований згідно з законом до 05 серпня 1992 року і не підлягає введенню в експлуатацію у встановленому на сьогоднішній день порядку, документом, що засвідчує прийняття його до експлуатації є технічний паспорт, він входить до складу спадщини ОСОБА_4 як об`єкт нерухомого майна.

Разом з тим, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на даний житловий будинок та невизнання її спадкових прав на нього, право власності на цей будинок підлягає визнанню за нею рішенням суду. За таких обставин вона змушена звертатися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 присутня не була, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Красиліської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності на розсуд суду, заперечень щодо позову не надав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно довідки № 228 від 06 червня 2021 року Чернелівського старостинського округу, згідно господарської книги № 5, 2016-2020 р.р., за адресою АДРЕСА_1 , дійсно була зареєстрована та проживала ОСОБА_4 за якою рахувалася та фактично оброблялася земельна ділянка площею 0,45 га (для ведення особистого селянського господарства 0, 25 га, для будівництва та обслуговування житлових будівель 0,20 га).

Згідно довідки № 221 від 15 червня 2021 року Чернелівського старостинського округу, згідно господарського обліку в господарстві за адресою АДРЕСА_1 , дійсно була зареєстрована та одиноко проживала ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 10 від 02 липня 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 02 липня 2016 року Чернелівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області.

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 30 листопада 2016 року (поновленого повторно) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-77 виданого державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Возної Б.В. ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2,5724 га яка розташована на території Чернелівської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, яка належала померлій ОСОБА_4 , на підставі Державного акту на право власності за земельну ділянку серія ХМ № 087633, виданого 12 вересня 2007 року на підставі розпорядження Красилівської райдержадміністрації від 21 вересня 2004 року за № 362/2004-р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89, кадастровий № :08:002:0040.

Факт звернення позивача до органів нотаріату підтверджується копією самої спадкової справи № 520/2016 щодо майна померлої ОСОБА_4 .

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Судом встановлено, що своє право на успадковане майно після смерті ОСОБА_2 , яке складається із житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 у встановленому порядку не оформила, оскільки так же як і було відмовлено ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_4 , а саме у зв`язку із відсутністю передбаченого діючим на сьогоднішній день законодавством правовстановлюючого документа на нього.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки на момент будівництва спадкового житлового будинку регулювалась підзаконними нормативними актами, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, а також Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Будівництво зазначеного житлового будинку здійснювалось ОСОБА_4 до 05 серпня 1992 року згідно з законом та на відведеній для цього земельній ділянці, яка була закріплена та обліковувалась за ОСОБА_4 , будинок не є та не визнаний самочинним будівництвом, збудований з дотриманням будівельних норм, не порушує будь-чиїх прав та інтересів, протягом тривалого часу використовується за призначенням без будь-яких зауважень контролюючих органів.

Наведене підтверджується технічним паспортом на даний житловий будинок та довідкою характеристикою на нього, а також записами у погосподарських книгах Чернелівського старостинського округу Красилівської міської ради із яких слідує, що головою та власником даного дворогосподарства була ОСОБА_4 .

Зокрема, п. 3. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженої Наказом Держбуду 24.05.2001 року № 127 передбачено, що у разі виявлення самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляється штамп встановленого зразка, тобто самочинно.

Згідно п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається із матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, однак позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Оскільки видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок «А1», загальною площею 40,4 кв. м, житловою площею 26,4 кв. м, веранду «а1», погребу «а», хлівам «Б» та хлів «В» по АДРЕСА_1 немає можливості у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючі документи на вказаний будинок, тобто позивач не має можливості документально посвідчити право ОСОБА_2 на будинок та одержати належний їй будинок в порядку спадкової трансмісії.

Зважаючи на те, що позивач підтвердив належність ОСОБА_4 будинку по АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим, суд доходить висновку, що позов підлягаю задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81-82, 89, 247, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 321, 392 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок «А1», загальною площею 40,4 кв. м, житловою площею 26,4 кв. м, веранду «а1», погребу «а», хлівам «Б» та хлів «В» по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач Красилівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, площа Незалежності, буд. 2, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Гладій