Справа № 599/2027/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визнання права власності на житлову квартиру з підвалом, що по АДРЕСА_1 .

Представник позивача позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що позивач користується зазначеною вище житловою квартирою, утримує її та проживає, сплатив відповідачу кошти за майно та вони домовилися посвідчити угоду нотаріально. Однак позивач не може належно оформити своє право власності, так як відповідач втратив оригінали документів на квартиру, ухиляється від їх поновлення та належного посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, не заперечує обставин, вказаних позивачем, в тому числі факту отримання коштів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідачу на праві власності належала житлова квартира з підвалом по АДРЕСА_1 .

За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано, що стверджується розпискою відповідача.

Однак зареєструвати своє право власності позивач не може, так як відповідач втратив оригінали правовстановлюючих документів та ухиляється від їх поновлення, ухиляється від виконання угоди. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Правочин, укладений між сторонами, підлягає нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами.

Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідача, який не надав необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, позивач захистити свої права не має можливості.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобов`язання виконав, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру з підвалом за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня прийняття рішення.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський