Справа № 203/3448/23
Провадження № 2/0203/1180/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сливчук В.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

22.06.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача ОСОБА_3 адвокат Кузяков Олександр Володимирович з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 5000,00 грн на дитину щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її повному утриманні. Відповідач всіляко ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Дитина потребує базових речей таких, як харчування, одяг, проведення дозвілля. Всі ці потреби є матеріально витратними. Також, як вказав представник позивача, син сторін навчається, йому також необхідні витрати на проведення самого навчального процесу, придбання канцелярії, додаткової навчальної літератури, інтернет тощо. Хоча дітям у всякому разі повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Тому, враховуючи можливості відповідача, та той факт, що відповідач не декларує свої реальні доходи, для забезпечення належного рівня життя сина, сторона позивача вважає, що аліменти мають бути присуджені на користь позивача у твердій грошовій формі, а їх розмір повинен складати 5000,00 грн. З-поміж іншого представник позивача зазначив, що такий розмір аліментів фактично навіть не є половиною реальних щомісячних витрат позивача на утримання дитини. Проте такий розмір аліментів зможе хоча б покривати половину мінімально необхідних витрат на утримання дитини.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що частково погоджується з позовними вимогами, бо вважає заявлений позивачем розмір аліментів необґрунтованим та неправомірним. Відповідач зазначив, що у зв`язку із повномасштабним російським вторгненням на територію України, сторони спільно прийняли рішення щодо факту того, що дружині з сином буде безпечніше перебувати за межами території нашої країни. Тому з березня 2022 року ОСОБА_3 разом із сином виїхали до Республіки Чехія. Своєю чергою, відповідач щомісяця допомагає позивачу та сину, направляє поштовими відправленнями продукти харчування, одяг, грошові кошти вкладає до посилки. При цьому відповідач не може перераховувати грошові кошти на банківську картку позивача, бо її банківські рахунки заблоковані. За домовленістю між сторонами надання позивачу грошових коштів, які вона витрачає на продукти харчування, речі індивідуального користування для дитини, одяг, ліки тощо, вважається виконанням зобов`язання щодо сплати аліментів на дитину.

За поясненнями відповідача, викладеними у відзиві на позов, відповідно до чинного законодавства, мінімальний розмір аліментів становить 50% від прожиткового мінімуму, тобто для дітей від 6 до 18 років 1416,50 грн. Відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «ТД Гном» з 05.02.2022 року на посаді менеджера з оптової торгівлі. Щомісячна заробітна плата із вирахуванням податків складає 5763,80 грн. У разі задоволення позовних вимог після сплати аліментних зобов`язань у відповідача залишиться 763,80 грн. З-поміж іншого відповідач звернув увагу суду на те, що їх сину виповнилось 17 років та він працевлаштований у Республіці Чехія, де проживає разом з матір`ю. Отже, зважаючи на сукупність вказаних обставин, відповідач вважає доцільним визначення аліментів у розмірі 2000,00 грн щомісяця.

При цьому відповідач зазначив, що він в жодному разі не відмовляється від сплати аліментів на утримання дитини, сумлінно виконує покладені на нього обов`язки.

З огляду на викладене, відповідач просить суд стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 2000,00 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Під час судового засідання представник позивача зазначив, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. При цьому за твердженнями представника позивача, відповідач добровільно не допомагає позивачу утримувати дитину. Позивач проживає з дитиною за кордоном, дитина не працює, бо є неповнолітньою, та навчається, додатково вивчає чеську мову. Натомість відповідач працює офіційно та сума у розмірі 5000,00 грн для нього є підйомною, а надані відповідачем документи не доводять факту виконання ним своїх батьківських обов`язків. Банківські картки позивача не заблоковані, а повідомлений відповідачем розмір заробітної плати не відповідає дійсності, бо відповідач ще працює неофіційно.

Відповідач частково визнав позовні вимоги у розмірі 2000,00 грн, відповідно до поданого ним відзиву на позов. При цьому відповідач пояснив, що до початку війни він дійсно отримував неофіційний дохід, але після початку війни він його не має. Відповідач не відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання 08.11.2023 року з`явились всі учасники справи.

Під час судового розгляду справи суд заслухав усні пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухав заключні позиції сторін.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.08.2006 року серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про шлюб від 22.08.2006 року серії НОМЕР_4 .

Під час судового засідання, надаючи усні пояснення суду, учасники справи визнали той факт, що станом на момент судового розгляду справи шлюб між сторонами вже розірвано рішенням суду та те, що дитина сторін проживає разом з матір`ю за кордоном в Республіці Чехія. Тому такі факти в силу вимог ч. 1 ст. 812 ЦПК України не підлягають доказуванню та у суду під час заслуховування пояснень сторін відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За відомостями з довідки ТОВ «ТД Гном» від 02.10.2023 року за вих. №0210-1, ОСОБА_2 дійсно працює у ТОВ «ТД Гном» з 05.02.2022 року на посаді менеджера з оптової торгівлі. Нарахована заробітна плата за квітень вересень 2023 року склала загалом 42960,00 грн, в тому числі по місяцях по 7160,00 грн за кожний місяць, відповідно.

На підтвердження факту направлення позивачу посилок поштою позивач надав суду копії роздруківок з застосунку «Нова пошта» та експрес-накладної.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Зокрема, якщо особа, яка несе фінансову відповідальність за дитину, і дитина проживають в різних державах, Держави-учасниці сприяють приєднанню до міжнародних угод або укладенню таких угод, а також досягненню інших відповідних домовленостей.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною 1 статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року №759/10277/1 (№61-22317св19), будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Відповідно до пункту 1, пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» від 26 лютого 1993 року № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені в колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю »; 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Згідно з частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частинами 1, 2, 3 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і в заємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі дока зам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, з урахуванням викладеного вище, зазначає, що на відповідача як на батька дитини покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо його утримання і матеріального забезпечення. Суд враховує те, що відповідач визнає позовні вимоги в частині позовних вимог щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 2000,00 грн з дня подання позову.

При цьому суд відхиляє як безпідставні твердження представника позивача про те, що відповідач працює неофіційно, бо відповідач не визнав цей факт, зазначивши, що після початку війни він не має неофіційного доходу, а офіційно працює у ТОВ «ТД Гном», про що надав суду довідку про розмір заробітної плати, а зворотного стороною позивача не доведено. Водночас суд відхиляє надані відповідачем копії витягів із додатку «Нова пошта» та експрес-накладної як неналежні докази, відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, бо такі не містять інформацію щодо предмета доказування про направлення поштою позивачу та сину будь-яких речей, грошей, продуктів. Оскільки суд звернув увагу на те, що адреси доставок та одержувачі, вказані у витягах та експрес-накладній різні, та з них неможливо встановити адресата посилок. Тим більше, що сторона позивача заперечує факт направлення відповідачем поштою продуктів, речей, грошей, на що вказує відповідач.

Суд, вирішуючи спір між сторонами, з урахуванням часткового визнання позовних вимог відповідачем, враховує визначені законом мінімальні гарантований (1416,50 грн) та рекомендований (2833,00 грн) розміри аліментів, та відповідно прожитковий мінімум (2833,00 грн) для дитини відповідного віку, тобто від 6 років до 18 років, станом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 182 СК України, розмір нарахованого доходу відповідача за місяць (7160,00 грн), та доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина, щомісяця аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3580,00 грн (7160,00 грн : 2 = 3580,00 грн). Такий розмір твердої грошової суми аліментів у спорі, що виник між сторонами, з огляду на обставини справи, суд вважає достатнім, справедливим, доведеним та обґрунтованим, з урахуванням вимог ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до положень частини 1 статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Тому у суду, з урахуванням положень ст. ст. 181, 182 СК України, ст. 206 ЦПК України, а також позиції позивача, наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3580,00 грн щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову 22.06.2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3580,00 грн щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, з урахуванням визнання позовних вимог, визнаної частини позовних вимог, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 384,13 грн.

Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 142, 206, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3580,00 грн (три тисячі п`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок) щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову 22 червня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 384,13 грн (триста вісімдесят чотири гривні 13 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 15.11.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва