справа № 755/2258/22
провадження № 2др/755/81/23
суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву представника відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яка подана в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги,
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 березня 2023 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволено. Скасовано заочне рішення від 07.06.2022 року по справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги, постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін.
31 березня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано письмовий відзив на позовну заяву.
За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в порядку статті 33 ЦПК України 27 квітня 2023 року головуючим суддею по справі визначено суддю Галагана В.І.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2023 року суддею Галаганом В.І. справу прийнято до провадження.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (м. Київ, вул. Г. Хоткевича, б. 20, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 37 456,93 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7 116,65 грн., 3% річних у розмірі 3 276,00 грн., а всього на загальну суму 47 849 (сорок сім тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 58 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (м. Київ, вул. Г. Хоткевича, б. 20, ) судовий збір у розмірі 633,17 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (м. Київ, вул. Г. Хоткевича, б. 20, ) судовий збір у розмірі 633,17 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

01.05.2023 року представником відповідача Дяченком Е.В. на адресу суду подано заяву (вх.№ 20750 від 01.05.2023 року), відповідно до якої заявник просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат за надання правничої допомоги, про які було заявлено позивачем під час подачі письмового відзиву на позовну заяву.

Таким чином, представником відповідача дотримано строк та порядок звернення до суду з досліджуваною заявою про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що було постановлено ухвалою суду від 27 квітня 2023 року, розгляд заяви представника відповідача щодо вирішення судових витрат підлягає розгляду в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно положень статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та адвокат Дяченко Едуард Володимирович уклали Договір про надання правової допомоги від 20.02.2023 року, відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання надати замовнику визначену цим Договором правову допомогу щодо представництва та захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта щодо розгляду справи № 755/2258/22 у Дніпровському районному суді м. Києва щодо подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 07.06.2022 року, а у разі скасування заочного рішення суду, подання відзиву на позовну заяву.

Згідно п. 16 Договору, розмір гонорару адвоката за представництво інтересів клієнта під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року у справі № 755/2258/22 складає 20 000,00 грн. Гонорар сплачується в день підписання акту прийманя-передачі виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги від 20.02.2023 року.

Згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт від 28.04.2023 року, який підписано сторонами Договору про надання правової допомоги від 20.02.2023 року, адвокатом надано наступні наведені послуги з правничої допомоги, які виконані в повному обсязі, клієнт не має претензій до адвоката, вартість послуг адвоката становить - 20 000,00 грн.

Згідно прибуткового касового ордеру № 1 від 28.04.2023 року на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 20.02.2023 року ОСОБА_2 сплачено витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Проаналізувавши вищедосліджені докази, суд визнає доведеним понесення відповідачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги від 20.02.2023 року, та, ураховуючи задоволення заяви про перегляд заочного рішення суду та часткове задоволення позову, суд присуджує до стягнення з позивача на користь відповідача, передбачені Договором та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., які є об`єктивною сумою витрат щодо задоволеної частини позову, обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи, які підлягають відшкодуванню позивачем на користь відповідача у порядку розподілу судових витрат та відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При цьому судом ураховано, що позивачем не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, розрахованих представником відповідача у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, надавши оцінку наданим доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з позивача судових витрат, суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 20 000,00 грн., - що є правомірним розподілом витрат з огляду на часткове задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яка подана в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги, підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 270, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яка подана в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги, - задовольнити.

Доповнити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у цивільній справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (м. Київ, вул. Г. Хоткевича, б. 20, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 02 травня 2023 року.

Суддя: В.І. Галаган