Справа №201/8445/23
Провадження № 2/201/2814/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

21.07.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 4-6). Позовна заява підписана представником позивачки адвокатом Невмержицькою І.М. (діє на підставі ордеру від 10.07.2013р. а.с. № 20).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.07.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№24).

Представник позивачки у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що шлюб між сторонами у справі зареєстровано 22.10.2016р. Маріупольским міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №806. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Представник позивачки по тексту позовної заяви зазначила, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини з грудня 2022р., вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Представник позивачки вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

В судове засідання 12.10.2023р. обидві сторони не з`явилися.

Представник позивачки по тексту заяви до суду, яка була направлена на е/адресу суду, просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивачки (а.с. №31).

Відповідач в судові засідання, які призначалися судом на 28.09.2023р. та 12.10.2023р., повторно не з`явився. Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням у суду була відсутня можливість через те, що останній зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області (а.с. № 23), а з цим містом тимчасово відсутній поштовий зв`язок, про що є відповідь ДФ «Укрпошти» від 12.10.2022р. (а.с. № 26).

Отже, про дати судових засідань відповідач був також повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 37), а також шляхом надіслання sms-повідомлень, які були йому вчасно доставлені (а.с. № 30, 36).

У відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань.

Про причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України.

З урахуванням прохання представника позивачки розглядати справу за її відсутності, повторної неявки відповідача при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 12.10.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позовної заяви, ні по тексту будь-якої іншої заяви до суду, представник позивачки не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.10.2016р. Маріупольским міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №806 (а.с.№ 7).

Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 8).

Судом встановлено, що сторони, зі слів представника позивачки, остаточно припинили шлюбні відносини з грудня 2022р., вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з грудня 2022р. (майже рік назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з грудня 2022р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення стосунків) суду не направив.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, судом не вирішується, оскільки остання не виявила свого бажання повертати собі прізвище, яке в неї було до реєстрації шлюбу.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-130, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.10.2016р. Маріупольским міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області під актовим записом №806 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.