ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м.Суми

Справа №583/4169/21

Номер провадження 22-ц/816/1335/23, 22-ц/816/1336/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПІВНІЧ»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року, та на додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2023 року у складі судді Сидоренка Р.В., ухвалених в м. Охтирка Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «РАЙЗ-МАКСИМКО», Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПІВНІЧ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ державної реєстрації Охтирської міської ради Сумської області, про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свою вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 липня 2021 року, справа № 583/2278/21, за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 3,7877 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0212, яка розташована на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області. На підставі даного судового рішення позивачем замовлено та отримано 06 вересня 2021 року витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого він дізнався, що 03 квітня 2018 року КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Садівської сільської ради зареєстровано оренду строком на 10 років, орендар ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ». Після отримання статусу власника земельної ділянки він відразу звернувся до представників ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» з метою з`ясувати що це за договір оренди зареєстрований на його земельну ділянку, успадковану після смерті батька.

Представники ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» надали йому примірник договору оренди землі № 343/16 від 14 березня 2016 року, який нібито укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «Райз-Максимко», та за яким батько, нібито, передав в оренду терміном на 10 років вищезазначену земельну ділянку, а також додаткову угоду № 1 від 23 жовтня 2018 року до цього договору, в якій відбулося відступлення прав та обов`язків орендаря (ПрАТ «Райз-Максимко») на користь нового орендаря (ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ»). Ознайомившись зі змістом договору та поспілкувавшись з матір`ю, він пересвідчився, що його батько ОСОБА_2 не підписував договір оренди землі № 343/16 від 14 березня 2016 року з ПрАТ «Райз-Максимко», оскільки в розділі «Реквізити сторін» підпис за батька підроблений. Більше того, батько не міг підписати договір у 2016 році, бо з 2008 року він виїхав з с. Хухра та постійно проживав на Донеччині, зв`язку з батьком ні у кого не було.

З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою (пай) площею 3,7877 га, кадастровий номер :01:001:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області шляхом витребування її від Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» та повернути дану земельну ділянку йому; скасувати запис про інше речове право (право оренди) земельної ділянки площею 3,7877 га, кадастровий номер :01:001:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, номер запису про інше речове право 25637466 від 03 квітня 2018 року державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Садівської сільської ради Сумської області Кордюк В.П., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40540520 від 07 квітня 2018 року.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 земельною ділянкою (паєм) площею 3,7877 га, кадастровий номер :01:001:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області шляхом витребування її від Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» (, вул. Заводська, 4, смт. Степанівка, Сумського району, Сумської області) та повернути дану земельну ділянку позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Скасовано державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) земельної ділянки площею 3,7877 га, кадастровий номер :01:001:0212, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, номер запису про інше речове право 25637466 від 03.04.2018 року державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Садівської сільської ради Сумської області Кордюк В.П., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40540520 від 07 квітня 2018 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Райз-Максимко» відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто із ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у справі на суму 7251 грн 12 коп.

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2023 року стягнуто із ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 8000 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду, ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом першої інстанції не досліджено того факту, що успадкована позивачем земельна ділянка знаходиться на території Чернечченської сільської ради Охтирського району Сумської області, тоді як в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_2 було передано земельні ділянку, яка знаходиться на території Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги отримання позивачем орендної плати за 2020-2022 роки, що підтверджує існування між сторонами тривалих договірних відносин, а тому кваліфікація договору, як неукладеного виключається.

Як на підставу для скасування додаткового рішення суду, заявник апеляційної скарги вказує на те, що позивачем надано договір про надання правничої допомоги щодо визнання недійсним договору оренди землі №343/16, тоді як предметом спору в рамках даного судового провадження є усунення перешкод у користуванні власністю.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішень суду, просить їх залишити без змін, а доводи апеляційної скарги залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 (т.1, а.с. 8, 9).

За життя ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,79 га, що розташована на території Хухрянської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1, а.с. 12).

Відповідно до договору оренди землі №343/16 від 14 березня 2016 року, ОСОБА_2 передав в оренду ПрАТ «Райз-Максимко» у платне строкове користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Хухрянської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, кадастровий номер :01:001:0212, площею 3,7877 га строком на 10 років з правом пролонгації. Сторонами визначений розмір орендної плати та інші істотні умови договору, Договір містить підписи орендодавця та орендаря. Державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Садівської сільської ради Сумської області Кордюк В.П., внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40540520 від 07 квітня 2018 року (т.1, а.с. 20-22).

Згідно додаткової угоди № 1 від 23 жовтня 2018 року про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі № 343/16, зареєстрованого 06 лютого 2017 року за № 18875659, ПрАТ «Райз-Максимко» відступило права та обов`язки орендаря ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» (т.14, а.с. 23).

Вказані зміни внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 03 квітня 2018 року.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 липня 2021 року, яке набрало законної сили 13 серпня 2021 року, визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 3,7877 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0212, яка розташована на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (т.1, а.с. 13-15).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/1273-ПЧ від 20 квітня 2023 року, два підписи від імені ОСОБА_2 у двох примірниках договорів оренди землі № 343/16 від 14 березня 2016 року, який укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «Райз-Максимко» виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою, згідно наданих зразків. Підпис від імені ОСОБА_2 у додатковій угоді № 1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі 343/16, зареєстрованого 03 квітня 2018 року за № 2567466, який кладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «Райз-Максимко» виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою, згідно наданих зразків (т.1, а.с. 234-252) .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець позивача договору оренди від 14 березня 2016 року та додаткової угоди №1 від 23 жовтня 2018 року до цього договору не підписував, а тому вони не є укладеними. Суд першої інстанції визнав доведеним факт користування відповідачем належною позивачу земельною ділянкою, без достатньої правової підстави, а тому права позивача порушені та підлягають захисту шляхом витребування земельної ділянки у відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (ч.ч. 2 та 4 ст. 207 ЦК України).

Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, договір оренди землі є договором, за яким в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановлених договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 263 ЦПК України колегія суддів враховує також висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19), в якій Верховний Суд зазначив, що у разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору оренди землі, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що договір оренди земельної ділянки №343/16 від 14 березня 2016 року та додаткова угода №1 про винесення змін та доповнень, про поновлення договору оренди землі №343/16 зареєстрованого 03 квітня 2018 року за №25637466 від 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 не підписував.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» про неможливість кваліфікації вказаного договору оренди землі та додаткової угоди до нього, як неукладених, у зв`язку з фактичним виконанням їх умов обома сторонами, в тому числі і позивачем, підлягають відхиленню.

Зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 зроблено висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін вказують на те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору нормам закону.

Якщо договір хоч і не був укладений, але виконувався його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність, і надалі він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав.

Тобто суд повинен встановити не лише факт використання орендарем спірного майна, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю і чи приймав він таку оплату.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним і може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше).

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21).

Тобто, для визнання договору оренди земельної ділянки від 14 березня 2016 року та додаткової угоди до нього від 23 жовтня 2018 року фактично виконаними, доведенню підлягає передання в строкове платне користування земельної ділянки ПрАТ «Райз-Максимко» саме ОСОБА_2 та отримання ним за життя орендної плати.

Проте, доказів на підтвердження виплати орендної плати ПрАТ «Райз-Максимко» ОСОБА_2 за період з 14 березня 2016 року до 23 жовтня 2018 року (заміна орендаря ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ») матеріали справи не містять.

Надані копії відомості на реалізацію с/г продукції та накладної №278, не є належним та достовірним доказом, що сільськогосподарська продукція замовлялася саме ОСОБА_2 та отримана ним в рахунок орендної плата за користування належною йому на праві власності земельної ділянки.

Отримання орендної плати ОСОБА_1 , після оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, у 2021-2023 роках не свідчить про фактичне виконання умов вказаних договорів, адже позивач не є стороною цього договору.

Щодо стверджень заявника апеляційної скарги про те, що успадкована позивачем земельна ділянка не є тотожною із земельною ділянкою, що передана в оренду відповідачам, то вони є непереконливими, адже як вбачається із рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 липня 2021 року ОСОБА_1 в порядку спадкування набув право власності на земельну ділянку площею 3,7877 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0212. Земельна ділянка з аналогічним кадастровим номером є предметом договору оренди земельної ділянки від 14 березня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 не підписував договору оренди землі від 14 березня 2016 року та додаткової угоди до цього договору, а доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 вчинялися дії, які свідчать про те, що він погодився з їх умовами, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується також із додатком рішенням суду першої інстанції щодо вирішення питання про розподілу між сторонами понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, а доводи апеляційних скарги сторін підлягають відхиленню, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, за змістом частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як передбачено частинами 1 - 5, 8 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представництво ОСОБА_1 здійснював адвокат Абрамович О.В. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 07 жовтня 2021 року (т. 2, а.с.39).

Згідно акту приймання-передавання виконаних робіт (наданих послуг) за договором №49 про надання правової допомоги від 07 жовтня 2021 року, складеного 23 червня 2023 року, загальна вартість наданих адвокатом Абрамовичем О.В. позивачу послуг становить 17262 грн (т.2, а.с. 40), які були сплачені Гетьманським 23 червня 2023 року, за квитанцією № 50 (т.2, а.с. 44).

Враховуючи критерії співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Неправильний виклад предмету спору, при підписанні сторонами 07 жовтня 2021 року договору про надання правничої допомоги, не є підставою для відмови у стягненні на користь позивача понесених ним у зв`язку з розглядом цієї справи судових витрат.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Також, на підставі ст. 137 ЦПК України, з ТОВ «РАЙЗ-ПІВНІЧ» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8052 грн 00 коп. Факт понесення та розмір яких підтверджується наданими ОСОБА_1 належними і допустимими доказами, зокрема, актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором №49 про надання правової (правничої) допомоги від 07 жовтня 2021 року, складеним 31 серпня 2023 року та квитанцією №49/1 від 31 серпня 2023 року (т.2, а.с. 103, 104), клопотань про зменшення цих витрат, що підлягає розподілу між сторонами від позивача не надходило.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПІВНІЧ» залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 червня 2023 року та додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 8052 гривні 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов