Справа № 347/1559/23
Провадження № 2/347/436/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

Встановив :

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, щовідповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписала заяву №б/н від 04.02.2020 року. Відповідно до виявленого бажання, ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 47000.00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо , прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або 7 «Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.6.5 Договору.

В свою чергу АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1.

У зв`язку з порушеннями відповідачкою зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.03.2023 року має заборгованість 62881.97 грн., яка складається з наступного: 51186.07 грн. - заборгованість за тілом кредита, 11695,90 гри. - заборгованість за простроченими відсотками. В добровільному порядку відповідачка борг не погасила а тому просить позов задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі. Вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_1 подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити з підстав викладених нею в поданому суду письмовому відзиві на позовну заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 04.02.2020 року відповідачка в справі ОСОБА_1 звернулася у відділення АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що у м. Косів Івано-Франківської області по вул. Незалежності для оформлення картки для виплат, оскільки була прийнята та оформлювалася на роботу фармацевтом в аптеку ТОВ «Подорожник Станіслав», що знаходилася у м. Косові по вул. Небесної сотні.

Відповідачці було видано дві банківські картки, зарплатну для виплат а також і кредитну під назвою «Універсальна».

Як зазначає відповідачка в поданому до суду письмовому відзиві а.с.48-54 вона постійно користувалася тільки карткою для виплат на яку їй приходила заробітна плата.

На її кредитній картці банком було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000 гривень, однак вона в додатку «Приват 24», 06.02.2020 року зменшила кредитний ліміт до 0.00 грн, оскільки не планувала і не мала використовувати кредитний ліміт наданий банком. Так тривало приблизно два роки.

На початку березня 2022 року, перевіряючи стан свого рахунку у додатку «Приват 24» на зарплатній картці щодо надходження заробітної плати, відповідачкою в справі ОСОБА_1 було виявлено, що на одній із карток, а саме на картці «Універсальна» зазначено про відсутність коштів і їх списання в розмірі 47000 гривень, позначення про операцію, начебто оплату нею в інтернет - магазині послуг на суму 47000 гривень. Датою здійснення такої операції було 12.01.2022 року. Проте вона взагалі жодного разу не користувалася кредитними коштами від часу отримання картки, кредитний ліміт дорівнював нулю і вона його не змінювала. Жодних смс-повідомлень чи іншим чином на її мобільний телефон про зміну кредитного ліміту, користування карткою чи про списання кредитних коштів їй не приходило. Тоді вона звернула увагу, що кредитний ліміт був збільшений до максимального 12.01.2022 і одночасно цього ж дня було списано кошти та невідомими особами знято готівку. Зважаючи на те, що вона жодних покупок в інтернет магазині не здійснювала, кредитною карткою не користувалася, нікому не передавала і не повідомляла пін-коди чи інші дані, вона зателефонувала на гарячу лінію «Приватбанку», та повідомила банк про ситуацію, що склалася і попросила про блокування картки. Їй пояснили, що кредитний ліміт використано і кошти фактично знято повністю. Її звернення зареєстрували.

В той час саме розпочалися бойові дії на території України через збройну агресію РФ і банки, правоохоронні органи та державні установи належно не працювали.

В свою чергу відповідачка неодноразово зверталася щодо викрадення грошових коштів з її карткового рахунку із письмовими заявами у КБ «ПРИВАТБАНК», до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про вчинення злочину, а також у кіберполіцію в Івано- Франківської області, ГУ НП в Івано-Франківській області, органи прокуратури.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи витягу (а.с.59) Косівським РВП ГУНП в Івано-Франківській за заявою ОСОБА_1 було розпочато кримінальне провадження за № 0000039, та розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до постанови старшого дізнавача (а.с.60) від 19.04.2022р ОСОБА_2 визнано потерпілою і залучено як потерпілу у даному кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, з`ясувалося, що з картки відповідачки ОСОБА_1 незаконно здійснювалися перерахунки на різні карткові рахунки інших банків зокрема на карткові рахунки клієнтів «Моно банк», «А Банк», що підтверджується копією рапорту від 27.04.2022 (а.с.71).

Відповідно до відповіді від 29.06.2022 року до органу поліції зняття готівки відбувалося в м. Суми, по вул. Металургів, Б 13, у відділенні банку 12.01.2022 року.

Підтвердженням того, що вона не використовувала картку «Універсальна» за номером НОМЕР_1 до викрадення грошових коштів з карткового рахунку за договором від 04.02.2020 є і сама виписка по картковому рахунку надана позивачем.

Будь-які операції по картковому рахунку картки «Універсальна» до 12.01.2022 року тобто до часу протиправних дій третіх осіб не здійснювалося.

30.06.2022 Косівською окружною прокуратурою Івано-Франківської області у кримінальному провадженні № 0000039 визначено підслідність за СД Сумського районного управління поліції ГУНП у Сумській області, що підтверджується повідомленням від 06.07.2022 за № 453/108/02/33-2022, а.с.67

Як стверджує відповідачка, вона ніколи не була в м. Суми, як і не була в день зняння із її картки готівки 12.01.2022 року. На час вчинення злочину, при протиправному зміні ліміту та у денний час коли незаконно знімалися кошти перебувала на роботі.

Крім того суд звертає увагу, що збільшення кредитного ліміту здійснювалося в один день із зняттям готівки з її карткового рахунку у банкоматі в м.Суми, що свідчить про одночасне вчинення протиправних дій сторонніми особами, причетність яких буде встановлена в ході проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні на даний час триває та остаточного рішення не прийнято.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.14.16 ст.14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", що діяв на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Коли відповідачка виявила списання кредитних коштів зі свого рахунку, вона повідомила банк про це, зателефонувавши на гарячу лінію «ПриватБанку», повідомляла відділення банку в м.Косів, а пізніше кілька разів зверталася із письмовими заявами, де вказувала про те, що списання коштів відбулося з вини третіх осіб, однак «ПриватБанк» у своїх відповідях відмовляв їй у призупиненні нарахування відсотків за кредитом.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснила дії для належного повідомлення банку та повідомила про факт вчинення кримінального правопорушення у правоохоронні органи. При зверненні нею у службу безпеки банку реагування не було.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону' України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, у разі ініціації неналежного переказу з рахунку неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання», затвердженого Постановою правління Національного банку України від 05.11.2014 року за N 705, що була чинною на час спірних правовідносин, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що був чинним на час спірних правовідносин, передбачала що, есквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб`єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У позовній заяві позивач ствердив, що ОСОБА_2 не було своєчасно повернуто кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням та, що нею порушені умови договору, однак це не відповідає дійсності, оскільки отримувачем кредитних коштів була не позивачка, а сторонні особи, про що банк знав, однак приховав цей факт у своїй позовній заяві. Також банк не вжив заходів стосовно повернення коштів на її картковий рахунок.

Ст. 610 ЦК України передбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Зі змісту ст. 614 ЦК України випливає, що особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Однак суду позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано жодних доказів в розумінні ст.ст. 79-78 ЦПК України, якими би спростовувалися доводи відповідачки в справі.

Як вбачається із долученої до матеріалів справи довідки (а.с.9) про зміну умов кредитування, 12.01.2022 р ОСОБА_1 було збільшено без її відома та без інформування чи повідомлення, кредитний ліміт за карткою «Універсальна» до 47000 грн. в той час коли первинно кредитний ліміт 04.02.2020 був встановлений у розмірі 1000 грн., він зменшений 06.02.2020 до 0 грн. та був беззмінний. Дата списання коштів із кредитної картки відповідачки відбулось саме в день підвищення кредитного ліміту , що є сумнівним та з приводу чого на даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено в ЄРДР по заяві відповідачки в цій справі.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки в позові відмовлено то понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04.02.2020 року в розмірі 62881, 97 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк