Номер провадження: 22-з/813/205/23
Справа № 495/5081/20
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Пузанової Л.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смирнова Лариса Петрівна, про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2020р. ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення із відповідачів солідарно 70 000 доларів США.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 року позовні вимог задоволені частково.

Постановлено: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 17.04.2016р. у сумі 70 000 дол. США та судові витрати в сумі 5 586 грн. У задоволенні вимог щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати повністю і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому 31.01.2023р., ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смирнова Лариса Петрівна, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розрахунком, який буде надано у строк, передбачений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2022 р. залишено без змін.

21 квітня 2023 року до суду в електронній формі надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смирнова Лариса Петрівна, про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 7875,00 грн.

Надаючи правову оцінку заяві про ухвалення додаткового рішення на предмет її відповідності нормам процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи, що у відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 адвокатом Смирновою Л.П. зроблено заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, і такі докази надано 21.04.2023 р., тобто протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови суду, тому наявні підстави для винесення додаткової постанови.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога відповідачці ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції надавалася адвокатом Смирновою Л.П. на підставі угоди про надання правової допомоги №15 від 05.10.2020р., додаткової угоди №15(2) від 25.01.2023р., а також ордеру серії ВН №1193964. (т.1 а.с.206, т.3 а.с.154)

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Пунктом 5 Угоди про надання правової допомоги від 05.10.2020р. визначено, що гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням цієї угоди та інші умови врегульовані додатковою угодою.

Згідно пункту 7 додаткової угоди №15(2) від 25.01.2023р. гонорар встановлюється відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст.137 ЦПК України. За домовленістю за даною угодою встановлено погодинну оплату у розмірі 30% від мінімальної заробітної плати за годину роботи адвоката.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700 гривень; у погодинному розмірі - 40,46 гривні.

Згідно наданого адвокатом Смирновою Л.П. розрахунку вартості наданої нею правничої допомоги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, вартість однієї години роботи адвоката становить 2100,00 грн.

Проте, суд не погоджується з таким розрахунком адвоката, оскільки 30% від мінімального розміру заробітної плати, встановленого з 1 січня 2023 року, становить 2010,00 грн, а не 2100,00 грн, як це помилково зазначила заявниця.

На підтвердження факту надання професійної правничої допомоги ОСОБА_1 за вищевказани договором адвокатом Смирновою Л.П. надано до суду копію акту прийому - передачі виконаних робіт від 20.04.2023р., за змістом якого адвокат Смирнова Л.П. надала, а ОСОБА_1 прийняла наступну правову допомогу:

-консультація, укладання додаткової угоди для представництва інтересів в апеляційному суді, тривалістю 1 година;

-аналіз апеляційної скарги, складення і подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, тривалістю 1 година;

-складення і подання до суду заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, тривалістю 30 хвилин;

-участь у відеоконференції 22.02.2023р. тривалістю 15 хвилин;

-участь у відеоконференції 15.03.2023р. тривалістю 15 хвилин;

-участь у відеоконференції 29.03.2023р. тривалістю 15 хвилин;

-участь у відеоконференції 19.04.2023р. тривалістю 30 хвилин.

Загальна тривалість витраченого часу внаслідок надання адвокатом Смирновою Л.П. правової допомоги ОСОБА_1 , за позицією заявниці, становить 3 год 45 хвилин, вартістю 7537,50 грн. (2010,00 грн * 3 год 45 хв).

Апеляційний суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання адвокатом Смирновою Л.П. робіт на підставі угоди про надання правової допомоги від 05.10.2020 р. та додаткової угоди від 20.04.2023р., укладених з ОСОБА_1 , а також на підтвердження вартості наданих адвокатом послуг на загальну суму 7537,50 грн.

Заперечення протилежної сторони щодо співмірності понесених позивачами витрат на правничу допомогу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3 ст.141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.

Апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення за рахунок відповідача понесених ОСОБА_1 витрат за складання адвокатом Смирновою Л.П. заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції вартістю 1005,00 грн, оскільки реалізація представником відповідача права на участь в судовому засіданні поза межами приміщення суду зумовлено виключно волею представника, а тому пов`язані з цим витрати не можуть бути компенсовані за рахунок протилежної сторони.

Також суд вважає безпідставним стягнення за рахунок протилежної сторони вартості такого виду робіт адвоката, як складання додаткової угоди, оскільки оформлення правовідносин між адвокатом та його клієнтом не стосується спірних правовідносин, у межах яких адвокатом надавалася правова допомога. Враховуючи, що адвокатом Смирновою Л.П. у акті виконаних робіт консультація клієнта та укладання додаткової угоди не розмежовано, а визначено загальною тривалістю 1 година, тому суд вважає за доцільне компенсувати відповідачці ОСОБА_1 половину вартості витраченого часу, що становить 1005 грн.

З огляду на викладене, керуючись критеріями необхідності та розумності розміру понесених позивачами витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, суд вважає, що понесені відповідачем ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , слід зменшити з 7537,50 грн (3 год 45 хв) до 5527,50 грн (2 год 45 хв).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137,141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смирнова Лариса Петрівна, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5527,50 грн. (п`ять тисяч п`ятсот двадцять сім грн. 50 коп.)

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Головуюча _______________ Н.В.Орловська Судді: _______________ В.О.Бездрабко _______________ Л.В.Пузанова