Провадження № 2/742/77/23
Єдиний унікальний № 742/2094/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань Голушко Н.А., представників сторін: прокуратури- Курдибайло Т.В., відповідача - адвоката Карпенка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, -

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції учасників справи.

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області з уточнюючим позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Прилуцької міської ради безпідставно збережені кошти, внаслідок використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0547, за період з 01.03.2020 по 31.12.2021 без правовстановлюючих документів у сумі 91 638,97 грн. А також стягнути з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору у сумі 2481,00 грн.

Свої вимоги аргументує тим, що відповідачу ОСОБА_1 належить на підставі договору купівлі - продажу від 25.04.2006 нерухоме майна, а саме пожежне депо, автодорога, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці, площею 0,1548га з кадастровим номером :02:005:0547. 30.01.2020 до Прилуцької міської ради надійшла заява від ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі йому вище зазначеної земельної ділянки для обслуговування пожежного депо. У зв`язку з чим, рішенням Прилуцької міської ради від 13.02.2020 було затверджено технічну документацію із землеустрою та передано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,1548 га. Вказаним рішенням зобов`язано орендаря оформити договір оренди земельної ділянки з міською радою та провести його державну реєстрацію у тридцятиденний термін з дня ухвалення рішення. 17.01.2022 вказаний об`єкт був відчужений ОСОБА_1 на підставі договору дарування на користь ОСОБА_2 . Проте, до моменту відчуження об`єкту нерухомого майна, договір оренди вказаної земельної ділянки між Прилуцькою міською радою та ОСОБА_1 не укладено та не зареєстровано. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 у період часу з 13.02.2020 по 17.01.2022 не набувши права користування на земельну ділянку загальною площею 0,1548 га у зазначений період часу використовував земельну ділянку під об`єктом нерухомості без достатніх правових підстав та без сплати коштів за її використання.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Карпенко В.К. надіслав до суду відзив на позовну заяву, категорично заперечуючи щодо заявлених позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Узагальнена позиція зводиться до того, що згідно договору купівлі-продажу від 25.04.2006 пожежне депо та автодорогу придбав ОСОБА_1 саме як фізична особа-підприємець, а тому всі спірні питання повинні вирішуватися Господарським судом, у зв`язку з чим просить закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. А також зазначив, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0547 ще не зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому воно не може підлягати захисту. Відсутні підстави представлення прокурором інтересів позивача. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може захищати інтереси держави. Крім того, розрахунок наданий міською радою в розмірі 3,6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки не відповідає розміру орендної плати встановленому рішенням Прилуцької міської ради, який складає 1% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

24.10.2022 заступником керівника Прилуцької окружної прокуратури подано відповідь на відзив у якому доводи відповідача вважають необґрунтованими, такими, що не спростовують обставин та доказів, якими підтверджено правомірність вимог. Наявність у відповідача статусу підприємця на час виникнення спірних правовідносин, не може свідчити про те, що з моменту державної реєстрації його як ФОП він виступає в такій якості в усіх правовідносинах, зокрема й щодо набуття в оренду земельної ділянки. Усі землі в межах м.Прилуки, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать до комунальної форми власності, відповідно власником є територіальна громада в особі Прилуцької міської ради. Тому, відсутність запису про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку площею 0,1548 га не спростовує того факту, що її власником є територіальна громада в особі Прилуцької міської ради, а тому посилання відповідача на дані обставини суперечить чинному законодавству. Враховуючи, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, він не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому використовує її без достатніх правових підстав. Отже, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Разом з цим, рішенням 39 сесії 5 скликання Прилуцької міської ради «Про розмір орендної плати за земельні ділянки» від 11.04.2022 визначено, що ставка орендної плати за користування земельними ділянками іншого комерційного призначення становить 3,6% від нормативно-грошової оцінки землі. Враховуючи, що предметом позовних вимог є стягнення недоотриманих Прилуцькою міською радою доходів у вигляді орендної плати, внаслідок використання ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,1548 га, вбачаються підстави для представництва у суді інтересів Прилуцької міської ради, визначені ст. 131-1 Конституції України, ст.56 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру». А тому, зважаючи на вище викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

26.10.2022 представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Карпенком В.К. до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі та 02.11.2022 клопотання про залишення позову прокурора без розгляду, продублювавши підстави для такого викладені у відзиві на позовну заяву. А також, 03.11.2022 подано заперечення щодо позову з тих же самих підстав.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2022 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 05.10.2022 відкладено розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 17.01.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Також, вирішено питання щодо підсудності даної справи Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області та щодо представництва прокуратурою інтересів держави, в особі Прилуцької міської ради.

Ухвалою суду від 01.03.2023 розгляд справи було відкладено.

Судом, на виконання вимог п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України, було роз`яснено учасникам судового процесу про наслідки вчинення або ж не вчинення ними процесуальних дій.

IІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Представник Прилуцької окружної прокуратури у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у ньому та відповіді на відзив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Карпенко В.К. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та підстави викладені у відзиві та запереченні, які він подавав раніше.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 квітня 2006 року пожежне депо та автодорогу, загальною площею 431,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 придбавав фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.22-23, 54-57).

У подальшому, 17.01.2022 вказаний об`єкт був відчужений фізичною особою ОСОБА_1 на підставі договору дарування №121 від 17.01.2022 на користь ОСОБА_2 , про що в державному реєстрі нерухомого майна вчинено запис щодо реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна пожежне депо, автодорога загальною площею 431,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 080 (а.с.24-26, 54).

Нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 080), розміщена на земельній ділянці, площею 0,1548 га, кадастровий номер якої :02:005:0547, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

30.01.2020 до Прилуцької міської ради звернувся ОСОБА_1 , саме як фізична особа, із відповідною заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі йому земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0547, площею 0,1548 га, для обслуговування пожежного депо, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48-52).

Рішенням Прилуцької міської ради №30 від 13.02.2020 затверджено технічну документації із землеустрою та передано в оренду строком на 5 років ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0547 площею 0,1548 га за адресою: АДРЕСА_1 . А також, вказаним рішенням зобов`язано ОСОБА_3 оформити договір оренди земельної ділянки з міською радою та провести його державну реєстрацію у тридцятиденний термін з дня ухвалення рішення (а.с.28-29), проте відповідачем такі дії не були вчинені.

30.10.2020 та 06.01.2022 Прилуцька міська рада направляла на адресу відповідача листи № 02-11/4606 та 01-09/130 щодо необхідності оформлення договору оренди земельної ділянки з міською радою та провести державну реєстрацію права оренди у тридцятиденний термін з дня ухвалення рішення. ОСОБА_1 проінформовано, що згідно з чинним законодавством, використання землі в Україні є платним, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. У зв`язку з чим йому запропоновано звернутися до міської ради з метою, оформлення договору оренди землі та реєстрації права оренди на неї (а.с.33-37).

Згідно інформації Прилуцької міської ради Чернігівської області, наданої 06.01.2022 Прилуцькій окружній прокуратурі вбачається про наявність сформованих земельних ділянок під об`єктами нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання, фізичними особами, в тому числі, і ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів. У зв`язку з чим просять посприяти у здійсненні захисту інтересів територіальної громади, а саме в укладенні власниками нерухомого майна договорів оренди земельних ділянок та стягненні недоотримниих коштів до місцевого бюджету у вигляді орендної плати (а.с.19-21).

Згідно інформації Прилуцької міської ради Чернігівської області від 11.02.2022 за №02-16/792 вбачається, що Прилуцька міська, рада не зверталась до суду із позовом про стягнення недотриманих коштів до місцевого бюджету у вигляді орендної плати за використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів в тому числі і з ОСОБА_1 кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0547 (а.с.46-47).

Згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0547 площею 0,1548 га за адресою: АДРЕСА_1 за 2020 рік становить 810393,48 грн, за 2021 рік 1870199,03 грн (а.с.31-32).

У відповідності до п.3 Переліку запроваджених місцевих податків і зборів, розмір їх ставок, затвердженого рішенням 95 сесії 6 скликання Прилуцької міської ради від 08.10.2015 № 4 встановлено, що ставка орендної плати за користування земельними ділянками від грошової оцінки землі встановлена у розмірі 3,6 % за земельні ділянки іншого комерційного призначення (а.с.38-43).

Розмір недоотриманих коштів до місцевого бюджету у вигляді орендної плати за використання ОСОБА_1 вище зазначеної земельної ділянки площею 1548кв. м, за кадастровим номером :02:005:0547, у період з 01.03.2020 до 31.12.2021 складає - 91 638,97 грн (а.с.30).

Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області № 10-25-0.3-233/2-22 від 22.07.2022 земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0547 площею 0,1548 га сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 21.01.2020, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 (а.с.59)

Згідно копії свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №831574 вбачається, що ОСОБА_1 виступав як фізична особа-підприємець, номер запису в державному реєстрі 2 001045 від 30.12.1996 року, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100054283, довідка №386 від 19.07.2007 про взяття на облік платником податків (а.с.81-83).

V. Оцінка Суду.

Предметом позову в цій справі є стягнення недоотриманих Прилуцькою міською радою Чернігівської області доходів у вигляді орендної плати, внаслідок використання сааме фізичною особою ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,1548 га.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 56 ЦПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Таким чином, належним позивачем у даній справі є Прилуцька міська рада Чернігівської області, у комунальній власності якої перебуває земельна ділянка, яку без належно оформленого та зареєстрованого права оренди, використовував ОСОБА_1 , в результаті чого до місцевого бюджету не надійшли безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 91 638,97 грн.

Місцеві ради, відповідно до закону, від імені та в інтересах територіальної громади міста повинні здійснювати контроль за надходженням коштів від використання землі у межах міста та не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є стягнення недоотриманих Прилуцькою міською радою доходів у вигляді орендної плати за землю, як власника такої, внаслідок використання ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1548 га, вбачаються підстави для представництва у суді інтересів Прилуцької міської ради, визначені ст. 131-1 Конституції України, ст.56 ЦПК України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а тому доводи сторони відповідача про відсутність підстав представлення прокурором інтересів позивача у суді не знайшли свого підтвердження.

Згідно ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно імперативних норм ст.ст.125, 126 ЗК України та ст.182 ЦК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності право користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Таким чином, за змістом вказаних положень, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , сааме як фізична особа, маючи у приватній власності нежитлову будівлю загальною площею 431,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 01.03.2020 до 31.12.2021 користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :02:005:0547 площею 0,1548 га, призначеною для обслуговування вказаної нежитлової будівлі, без оформленого договору оренди на неї з Прилуцькою міською радою та державної реєстрації такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом глави 15, статей 120, 125 ЗК України та з урахуванням положень статті 1212 ЦК України до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Власником земельної ділянки площею 0,1548 га з кадастровим номером :02:005:0547 є територіальна громада в особі Прилуцької міської ради, не дивлячись на відсутність відповідного запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з огляду на таке.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» вказано, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються: усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності; земельні ділянки за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти комунальної власності; землі запасу, які раніше були передані територіальним громадам сіл, селищ, міст відповідно до законодавства України; земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що є спільною власністю територіальної громади та держави.

Згідно ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

З огляду на зазначене, усі землі в межах м.Прилуки, крім земельних ділянок приватної та державної власності, належать до комунальної форми власності, відповідно власником є територіальна громада в особі Прилуцької міської ради.

Тому, відсутність запису про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на зазначену вище земельну ділянку не спростовує того факту, що її власником є територіальна громада в особі Прилуцької міської ради.

А тому, посилання відповідача на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0547 не зареєстрована в реєстрі речових прав і не може бути предметом спірних правовідносин, суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.11 ст.120 Земельного кодексу України якщо об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва розміщений на земельній ділянці державної або комунальної власності, що не перебуває у користуванні, набувач такого об`єкта нерухомого майна зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або користування земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень».

Враховуючи, що речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, він не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому використовує її без достатніх правових підстав. Отже, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено.

Реалізуючи свій обов`язок, визначений Земельним кодексом України відповідач звернувся до Прилуцької міської ради з заявою про необхідність затвердження документації із землеустрою та передачу у користування йому земельної ділянки для обслуговування пожежного депо, саме як фізична особа, а не як фізична особа підприємець. Рішенням Прилуцької міської ради №30 від 13.02.2020 (65 сесія 7 скликання) затверджено проект землеустрою та передано у користування земельну ділянку ОСОБА_1 саме як фізичній особі, а не фізичній особі підприємцю. Тому з огляду на суб`єктний склад, характер спірних правовідносин, спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не господарського судочинства, як було зазначено представником відповідача.

Наявність у відповідача статусу підприємця на час виникнення спірних правовідносин, не може свідчити про те, що з моменту державної реєстрації його як ФОП він виступає в такій якості в усіх правовідносинах, зокрема й щодо набуття в оренду земельної ділянки.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю), крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Таким чином земельні спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи - підприємці, розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду, у справі № 911/2034/16 від 04.10.2019 визначено, що для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно вирішити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Частиною другою статті 13 Конституції України унормовано, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають права власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Наведене відповідає висновкам, викладеним раніше Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі №361/3009/16-ц, 07 листопада 2018 року у справах № 488/6211/14-ц та № 488/5027/14-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 485/1472/17, від 15 травня 2019 року у справах № 522/7636/14-ц та № 469/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 911/2258/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, відступати від яких немає правових підстав.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч.1 ст.77 ЦПК України/. Згідно із положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0547, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

ОСОБА_1 у період з 01.03.2020 до 31.12.2021 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, у зв`язку з чим до місцевого бюджету не надійшли безпідставно збережені кошти у сумі 91 638,97 грн.

Таким, чином, відповідач не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач втратив належне йому майно - кошти від орендної плати.

Враховуючи зазначене, розмір збільшеного доходу відповідача у період з 01.03.2020 до 31.12.2021, у зв`язку з використанням земельної ділянки Прилуцької міської ради без достатньої правової підстави, є розміром плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, що встановлена Прилуцькою міською радою Чернігівської області.

Верховним Судом неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, тощо).

Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1548 кв.м, кадастровий номер якої :02:005:0547, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: у 2020 році 810 393,48 грн.; у 2021 році 1 870 199,03 грн.

У відповідності до п. 3 Переліку запроваджених місцевих податків і зборів, розмір їх ставок, затвердженого рішенням 95 сесії 6 скликання Прилуцької міської ради від 08.10.2015 № 4 встановлено, що ставка орендної плати за користування земельними ділянками від грошової оцінки землі встановлена у розмірі 3,6 % за земельні ділянки іншого комерційного призначення.

З огляду на зазначене, розмір доходу за використання ОСОБА_1 у період з 01.03.2020 по 31.12.2021 земельної ділянки, кадастровий номер :02:005:0547, становить - 91 638,97 грн.

Сторона відповідача посилається на необхідність проведення розрахунку безпідставно збережених коштів, застосувавши при цьому положення рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області № 4 від 08.10.2015 (95 сесія 6 скликання) «Про місцеві податки і збори». Проте, відповідачем не враховано, що орендна плата не ототожнюється з податком на землю, а тому застосування ставки 1%, визначеної вищезазначеним рішенням не є припустимим.

Разом з цим даним рішенням визначено, що ставка орендної плати за користування земельними ділянками іншого комерційного призначення становить 3,6% від нормативно-грошової оцінки землі.

Щодо посилання на норми Податкового кодексу України то відповідачем не вірно зазначено п.п. 288.5.1 ПК України. Так, п.п. 288.5, 288.5.1 ст. 288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм Податкового кодексу України, можна дійти до обґрунтованого висновку щодо правомірності проведення розрахунку Прилуцькою міською радою, оскільки саме розмір земельного податку, який не може бути більше 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки береться за основу визначення розміру орендної плати, яка в свою чергу не може бути менша за розмір земельного податку, тобто 3%.

Стороною відповідача, всупереч процесуального обов`язку, не надано в судове засідання доказів, які б вказували на сплату орендної плати або ж спростовували суму заборгованості перед позивачем взагалі.

Інші доводи відповідача в спростовування заявлених позовних вимог не спростовують вище викладені висновки суду та не враховуються судом при ухваленні судового рішення, а тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, підлягає задоволенню в повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн, який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 263-265, 273,354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул.Незалежності, 82, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю задовольнити повністю.

Стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 91 638,97 грн з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Прилуцької міської ради (код отримувача 37972475, ГУК у Чернігівській обл/тг м.Прилуки/24060300, Казначейство України (ел. адм. подат.) UA0025737, код класифікації доходів бюджету 24060300 (інші надходження).

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач Чернігівська обласна прокуратура, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - UA 0006008) понесені витрати на сплату судового збору у сумі 2481,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.04.2023.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО