Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8256/21
Номер провадження 2/711/465/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Кофанової А.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача Гайдар Гайдар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценка Олександра Олексійовича, Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексини Володимирівни щодо протиправної діяльності органів влади та посадових осіб, -

встановив:

Уточнившись з позовними вимогами (заява від 09.08.2022) ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Черкаської міської ради, директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценка О.О., Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар А.В. щодо протиправної діяльності органів влади та посадових осіб.

Просить суд:

-визнати незаконним (протиправним) рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 року № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_1 ), яке підписане міським головою як керівником апарату ради та її виконавчого комітету, та яке ухвалено з порушенням (недотриманням) вимог пунктів 51, 54 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP (затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470), й таке, що не відповідає вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житлового кодексу УРСР, а також постанові Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 у справі № 711/2309/19;

-скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 року № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_1 ), яке підписане міським головою як керівником апарату ради та її виконавчого комітету, та яке ухвалено з порушенням (недотриманням) вимог пунктів 51, 54 Правил обліку громадян, які потребують поліпшенню житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP (затверджених постановок Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470), й таке, що не відповідає вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів h сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житлового кодексу УРСР, а також постанові Черкаськогс апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19;

-визнати незаконними (протиправними) рішення, дії та бездіяльність Черкаської міської ради, які полягають у завданні йому збитків на суму вартості протиправно ненаданого жилого приміщення - за рахунок довготривалого невиконання міською радою норм житлового законодавства, а саме, частини першої статті 46 ЖК УРСР, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19, виконавчого провадження від 21.09.2020 року за виконавчим листом № 711/2309/19, та які стосуються забезпечення житлом шляхом позачергового надання жилого приміщення для постійного проживання його, як особи з інвалідністю внаслідок війни, із урахуванням члена його сім`ї (дружини), та які полягають також у безпідставній відмові укласти мирову угоду про виплату (надання) грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, що є недотриманням вимог пункту 11 частини 2 статті 40 ЖК УРСР та інших нормативно-правових актів щодо надання компенсації військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби;

-відшкодувати завдані йому збитки на суму вартості протиправно й довготривало ненаданого жилого приміщення - шляхом стягнення з Черкаської міської ради коштів у розмірі 1 213 442,1 грн;

-визнати протиправними рішення та дії Черкаської міської ради в тій частині, що стосується підписання міським головою (як керівником виконавчого комітету міської ради) незаконного (протиправного) рішення від 05.10.2021 № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_1 ), а також в частині забезпечення виконання міським головою незаконного рішення виконавчого комітету як виконавчого органу міської ради, а також в частині відмови міського голови (як керівника апарату ради) скасувати рішення № 1089 у встановленому порядку (шляхом скасування міською радою рішення № 1089, яке не відповідає житловому законодавству, чи шляхом звернення голови до суду щодо визнання незаконним рішення № 1089), а також такими, що спрямовані на невиконання міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова від 22.07.2020, справа № 711/2309/19), а саме, обов`язку забезпечити мене та члена моєї сім`ї (дружину) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст. 46 Житлового кодексу УРСР, й такими, що завдали мені моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;

-визнати протиправними дії Черкаської міської ради, які полягають у безпідставній відмові виплатити грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення, відмові скасувати протиправне рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.10.2021 року № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_1 ) - й такими, що спрямовані на свідоме невиконання міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова від 22.07.2020 року, справа № 711/2309/19) а саме, забезпечити його та члена його сім`ї (дружину) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст. 46 ЖК УРСР, та такими, що завдали йому моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню.

-відшкодувати завдану мені моральну шкоду шляхом стягнення з Черкаської міської ради на його користь грошової компенсації за моральну шкоду у розмірі 400 000 грн.

-визнати протиправними дії директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценко О.О., які полягають у наданні виконавчому комітету Черкаської міської ради недостовірних даних, що не відповідають його квартирно-обліковій справі, постанові Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 та нормам житлового законодавства (вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 ЖК УРСР), та які призвели до ухвалення виконавчим комітетом міської ради рішення від 05.10.2021 року № 1089, яке не відповідає вказаним у цьому пункті нормам житлового законодавства, й такими, що спрямовані на звільнення від кримінальної відповідальності посадових осіб ради за невиконання ними постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19, відповідно визнати лист ОСОБА_3 (від 04.11.2021 року № 266104-10) начальнику відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. юридично нікчемним;

-визнати дії директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценко О.О. в частині невиконання (недотримання норм) законодавства України стосовно забезпечення жилим приміщенням його, як особи з інвалідністю внаслідок війни, невиконання (недотримання резолютивної частини) постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року, а також підготовки недостовірних даних, що призвело до ухвалення виконавчим комітетом Черкаської міської ради протиправного рішення від 05.10.2021 року № 1089 (про надання квартири АДРЕСА_1 ), а також сприяння безпідставному відновленню виконавчого провадження ВП № 63077961 з метою звільнення від кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за невиконання ними постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 - такими, що завдали йому моральну шкоду у вигляді душевних страждань, хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;

-відшкодувати завдану йому моральну шкоду шляхом стягнення з директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценко О.О. на мою користь грошової компенсації за моральну шкоду у розмірі 400 000 грн;

-визнати незаконними (протиправними) рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В., які полягають у прийнятті протиправної постанови від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та безпідставному відновленні цього провадження, не реагуванні на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження ( за ВП № 63077961 від 21.09.2020 року та на підставі юридичного нікчемного листа від 04.11.2021 року та рішення від 05.10.2021 № 1089, яке не відповідає викладеним у пункті 2 нормам житлового законодавства), організації виконавчих дій з метою складання протиправного Акта державного виконавця від 02.12.2021 року та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19;

-скасувати постанову від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого проваджень № 63077961 від 21.09.2020 року, Акт державного виконавця від 02.12.2021 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19, які не відповідають положенням (вимогам) Закону України «Про виконавче провадження», вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житловому кодексу УРСР та постанові апеляційного суду від 22.07.2020 у справі 711/2309/19;

-зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. повторно направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Черкаської міської ради (невиконання боржником постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 за виконавчим провадженням ВП № 63077961 від 21.09.2020 року);

-визнати рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексини Володимирівни в частині не реагування на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження, неправомірного врахування клопотання (лист від 04.11.2021 року № 266104-10 за підписом ОСОБА_3 ) про відновлення виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та протиправного відновлення виконавчого провадження № 63077961 за постановою від 15.11.2021 року, відповідно протиправно проведених виконавчих дій з метою закінчення виконавчого провадження та звільнення від кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за невиконання ними постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 - такими, що спрямовані на невиконання Черкаською міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова суду від 22.07.2020 року, справа № 711/2309/19), а саме, забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружини) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст.46 Житлового кодексу УРСР, та завдання йому моральної шкоди у вигляді душевних страждань хвороб, та яка підлягає відшкодуванню;

-відшкодувати завдану йому моральну шкоду шляхом стягнення з начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. на його користь грошову компенсації за моральну шкоду у розмірі 400000 грн.

-ухвалюючи рішення про стягнення коштів з відповідачів (компенсації за моральну шкоду у розмірі вартості належного для отримання жилого приміщення, із урахуванням ринкової), зазначити наслідки несвоєчасної їх виплати з посиланням на Закон України «Про гарантії держави за виконання судових рішень», згідно з яким нараховується пеня у розмірі 3% річних.

Так, ч.1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України регламентовано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено у ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, однією з основоположних засад цивільного судочинства є диспозитивність цивільного процесу, детермінація якого наведена у ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Розкриваючи зміст поняття диспозитивності цивільного судочинства законодавець зазначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, диспозитивність полягає в наданій учасникам судового процесу можливості вільно здійснювати свої права (матеріальні і процесуальні), розпоряджатися ними, виконуючи процесуальні дії, спрямовані на порушення, розвиток і припинення справи в суді, а також використовувати інші процесуальні засоби з метою захисту суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав і охоронюваних законом інтересів.

В загальному, враховуючи принцип диспозитивності, суд не повинен виходити за межі вимог сторін та тих підстав позову, які ними вільно зазначені.

Поряд з цим, основою, для судового розгляду у цивільному судочинстві, серед іншого, є переданий на розгляд суду позов, який визначається як письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

В свою чергу, структурними елементами позову є предмет, підстава та зміст.

Вказані складові частини мають бути зазначені у позові для можливості втілення права особи на порушення цивільної справи у суді і можливості практичної реалізації судової діяльності на захист порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

В свою чергу, підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Передаючи на розгляд суду позов, який є предметом даного судового розгляду, позивач, окрім інших вимог, просить:

- визнати незаконними (протиправними) рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В., які полягають у прийнятті протиправної постанови від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та безпідставному відновленні цього провадження, не реагуванні на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження ( за ВП № 63077961 від 21.09.2020 року та на підставі юридичного нікчемного листа від 04.11.2021 року та рішення від 05.10.2021 № 1089, яке не відповідає викладеним у пункті 2 нормам житлового законодавства), організації виконавчих дій з метою складання протиправного Акта державного виконавця від 02.12.2021 року та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19;

- скасувати постанову від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого проваджень № 63077961 від 21.09.2020 року, Акт державного виконавця від 02.12.2021 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19, які не відповідають положенням (вимогам) Закону України «Про виконавче провадження», вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житловому кодексу УРСР та постанові апеляційного суду від 22.07.2020 у справі 711/2309/19;

- зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. повторно направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Черкаської міської ради (невиконання боржником постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 за виконавчим провадженням ВП № 63077961 від 21.09.2020 року);

- визнати рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. в частині не реагування на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження, неправомірного врахування клопотання (лист від 04.11.2021 року № 266104-10 за підписом ОСОБА_3 ) про відновлення виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та протиправного відновлення виконавчого провадження № 63077961 за постановою від 15.11.2021 року, відповідно протиправно проведених виконавчих дій з метою закінчення виконавчого провадження та звільнення від кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за невиконання ними постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 - такими, що спрямовані на невиконання Черкаською міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова суду від 22.07.2020 року, справа № 711/2309/19), а саме, забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружини) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст.46 Житлового кодексу УРСР, та завдання йому моральної шкоди у вигляді душевних страждань хвороб, та яка підлягає відшкодуванню.

Отже, суд, реалізуючи завдання цивільного судочинства, закріплені у ст. 2 ЦПК України повинен надати правову оцінку саме цим конкретним підставам, оскільки з урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню.

Суд оцінює правовідносини, факти та обставини, які вже відбулися в минулому та надає їм правову оцінку в процесі судового розгляду конкретної справи, який обмежується предметом і підставами позову.

У відповідності до частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовий зміст наведених законодавчих норм окреслює предмет доказування у цивільному процесі. Обсяг предмету доказування обмежується не лише обставинами, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а й іншими обставинами, які мають значення для вирішення цивільного спору.

Фактичний аналіз зазначених позовних вимог свідчить про те, що вимога за предметом позову стосується визнання протиправними дій відповідача начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В., вчинених нею в межах виконавчого провадження №63077961, яке закінчене, згідно постанови від 13.12.2021 року.

Зі змісту цих позовних вимог не вбачається спору між сторонами про право цивільне, не містять ці вимоги і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення вказаного питання.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Пунктом 4 цієї Постанови передбачено, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 , які стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VI Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній спір про право.

За таких обставин, провадження у справі в частині вказаних позовних вимог слід закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 14, 183, 255, 259, 260, 353, 447 Цивільного процесуального кодексу України, -

постановив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, директора департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради Яценка Олександра Олексійовича, Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексини Володимирівни щодо протиправної діяльності органів влади та посадових осіб, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гайдар Алексини Володимирівни, а саме:

- визнати незаконними (протиправними) рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В., які полягають у прийнятті протиправної постанови від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та безпідставному відновленні цього провадження, не реагуванні на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження ( за ВП № 63077961 від 21.09.2020 року та на підставі юридичного нікчемного листа від 04.11.2021 року та рішення від 05.10.2021 № 1089, яке не відповідає викладеним у пункті 2 нормам житлового законодавства), організації виконавчих дій з метою складання протиправного Акта державного виконавця від 02.12.2021 року та прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19;

- скасувати постанову від 15.11.2021 року про результати перевірки виконавчого проваджень № 63077961 від 21.09.2020 року, Акт державного виконавця від 02.12.2021 року та постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2021 року у справі №711/2309/19, які не відповідають положенням (вимогам) Закону України «Про виконавче провадження», вимогам абз. 1 п. 1 ст. 12, абз. 4 п. 1 ст. 12 та абз. 2 п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтям 46, 47, 49, 50 Житловому кодексу УРСР та постанові апеляційного суду від 22.07.2020 у справі 711/2309/19;

- зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар А.В. повторно направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Черкаської міської ради (невиконання боржником постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 за виконавчим провадженням ВП № 63077961 від 21.09.2020 року);

- визнати рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдар Алексини Володимирівни в частині не реагування на вжиті Національною поліцією заходи щодо відмови у відкритті кримінального провадження, неправомірного врахування клопотання (лист від 04.11.2021 року № 266104-10 за підписом ОСОБА_3 ) про відновлення виконавчого провадження № 63077961 від 21.09.2020 року та протиправного відновлення виконавчого провадження № 63077961 за постановою від 15.11.2021 року, відповідно протиправно проведених виконавчих дій з метою закінчення виконавчого провадження та звільнення від кримінальної відповідальності посадових осіб Черкаської міської ради за невиконання ними постанови Черкаського апеляційного суду від 22.07.2020 року у справі № 711/2309/19 - такими, що спрямовані на невиконання Черкаською міською радою покладеного на неї державою і Черкаським апеляційним судом обов`язку (постанова суду від 22.07.2020 року, справа № 711/2309/19), а саме, забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї (дружини) жилим приміщенням позачергово, відповідно до частини першої ст.46 Житлового кодексу УРСР, та завдання йому моральної шкоди у вигляді душевних страждань хвороб, та яка підлягає відшкодуванню.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до відповідного суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України.

Ухвал може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Р.В. Демчик.

Повне судове рішення складено 06.03.2023 року.

Головуючий: Р. В. Демчик