Справа № 758/4228/23
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2023 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Петрова Д.В.,
при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 758/4228/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Білінського Богдана Петровича до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Білінського Б.П. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.09.2023 позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Білінського Богдана Петровича до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 57 988 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 87 копійок на відшкодування майнової шкоди, 12 000 (дванадцять тисяч) гривень витрат на проведення будівельно-технічної експертизи. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору.

26.09.2023 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він вказує на те, що в позовній заяві він зазначав, що орієнтовний розрахунок понесених ним витрат, становить 20 тисяч гривень на оплату за надання професійної правничої допомоги, а також те, що докази на підтвердження розміру витрат, які він сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу адвоката, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Крім того, в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі позивач просить про поновлення процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи. Заяву обґрунтовує тим, що він та його представник про складання повного тексту рішення дізналися 25 вересня 2023 року, коли позивач прийшов до суду з метою отримання рішення. Просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подачі доказів, які підтверджують витрати позивача, пов`язані з отриманням правничої допомоги та поновити цей пропущений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подачі доказів, які підтверджують витрати позивача, пов`язані з отриманням правничої допомоги у справі № 758/4228/23 та поновити цей пропущений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Від представника відповідача адвоката Чабана В.І. до суду надійшли письмові заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провести судове засідання у справі без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи № 758/4228/23, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у позові було зазначено, що докази витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі абопротягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, кількість судових засідань та їх тривалість, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 7 500 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк на подання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи № 758/4228/23.

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 758/4228/23 - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 758/4228/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Білінського Богдана Петровича до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 ;

- відповідачка - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ