Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - Зарева Н.І.,

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ,

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 17.01.2009 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 07. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивачка вказала, що протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршилось, що фактично призвело до припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач не здатен підтримувати нормальну духовну атмосферу у сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, постійно нехтує сімейними цінностями, ініціює сварки. Свідком усіх подій нерідко є їх діти. Упродовж тривалого часу відповідач ніде не працює. Спільне господарство ними не ведеться, спору про поділ майна не виникає. Примирення неможливе.

На підставі наведеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно. У позові зазначила, що відповідач зобов`язаний нести витрати по утриманню дітей. Таке утримання повинно забезпечувати хоча б мінімальні їх потреби, необхідні для повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

У судове засідання позивачка не з`явилась, однак, подала заяву про розгляд справи без її участі. У заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у загальному розмірі 6000 гривень не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, 17 січня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області зроблено актовий запис № 07 від 01.01.2009. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - " ОСОБА_6 ", дружині - " ОСОБА_6 ".

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24.04.2009, ІНФОРМАЦІЯ_5 в подружжя народилася донька ОСОБА_3 .

Також, згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.02.2013, ІНФОРМАЦІЯ_6 в подружжя народилася донька ОСОБА_4 .

Як встановлено в ході розгляду справи, сімейні стосунки між сторонами не склалися, а шлюбні відносини припинені. У сторін відсутнє взаємопорозуміння, почуття поваги, довіри та любові, ні позивачка, ні відповідач перебувати у спільному шлюбі не бажають.

Згідно зі ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України, згідно з якою позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Одночасно, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексуУкраїни, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексуУкраїни, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на 2023 року для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні. Цим же законом визначено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня - 6500 гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, в тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Нормами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, слід зазначити, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного, беручи до уваги повне визнання позову відповідачем, яке відповідає вимогам закону та не порушує нічиїх прав, свобод чи інтересів, небажання сторін зберегти шлюб, а також виходячи зі встановленого законодавством обов`язку обох батьків утримувати їх неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн за вимогу про розірвання шлюбу, понесені нею при зверненні з позовом до суду, підлягають стягненню з відповідача на її користь, а судовий збір у частині стягнення аліментів у розмірі 1073,60 грн належить стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 49, 81, 89, 141, 206, 263-265, 272-279, 354, 355, 430ЦПК України, ст.ст. 55, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Шлюб, укладений 17.01.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, про що 17 січня 2009 року зроблено актовий запис № 07, розірвати.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп.) на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 07.08.2023 і до досягнення кожним з дітей повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 копійок).

6. Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суддя Н.І. Зарева