Справа № 456/4479/23
Провадження № 2-о/456/146/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Зозуляк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Заявник просить встановити факт належності йому свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 , яке видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 150 від 23.06.1988 за реєстровим номером 145 від 04.07.1988, та факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликався на те, що у січні 2023 року він мав намір у нотаріальній конторі юридично розпорядитися нерухомим майном житловим будинком у АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1988, яке видано на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 150 від 23.06.1988 за реєстровим номером 145, на користь синів у порядку першої черги споріднення. Однак нотаріус відмовив у прийнятті документів, так як виявлено ряд розбіжностей у написанні його прізвища та імені у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок та розбіжності в написанні по батькові в свідоцтвах про народження його синів. За таких обставин він змушений звернутися до суду із заявою про та встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа з метою отримання можливості розпорядитися належним йому майном.

Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 29 серпня 2023 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 21/.

Ухвалою від 04.09.2023 заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків /а.с. 22/.

07.09.2023 ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків /а.с. 24-25/.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2023 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та встановлення факту родинних відносин прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.09.2023. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 26/.

Ухвалою суду від 26.09.2023 судове засідання відкладено на 18.10.2023 /а.с. 31/.

Розгляд справи по суті відбувся 18.10.2023 без за участі сторін.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Моршинської міської ради Львівської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1988, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , таке видано ОСОБА_5 /а.с. 7/.

Відповідно до рішення Станківської сільської Ради народних депутатів Стрийського району Львівської області від 17.05.1996 АДРЕСА_1 /а.с. 13/.

З довідок Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області №1377 від 25.09.2015 та виконавчого комітету Моршинської міської ради № 104 від 09.03.2023 судом встановлено, що належний заявнику будинок дійсно знаходиться в АДРЕСА_1 (колишня АДРЕСА_2 /а.с. 14-15/.

Разом з тим, з долучених до матеріалів справи копій технічного паспорта на вищезгадане нерухоме майно, довідок Станківської сільської ради Стрийського району Львівської області № 1377 від 25.09.2015 та виконавчого комітету Моршинської міської ради № 104 від 09.03.2023, довідки Стрийського МБТІ № 136 від 26.01.2016, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера судом встановлено, що такі видані заявнику ОСОБА_1 /а.с. 6, 8-9, 14-17/.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1988 допущено помилку в написанні прізвища та імені власника майна, усунення якої неможливе в позасудовому порядку.

Листи-відповіді Моршинської міської ради № 23/06.24 від 19.01.2023, Стрийської районної військової адміністрації № 67-146/0/23 від 18.01.2023, Стрийського МБТІ № 354 від 01.03.2023 підтверджують факт звернення ОСОБА_1 до відповідних органів з метою усунення згаданих розбіжностей у правовстановлюючому документі та факт відповідної відмови /а.с. 10-12/.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , незважаючи на те, що ім`я їх батька вказано як ОСОБА_7 , а відповідно їх по батькові ОСОБА_7 .

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища та імені заявника ОСОБА_1 у правовстановлюючому документі та відсутністю підтвердження родинного зв`язку між заявником та його дітьми, у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічно згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів встановлено, що у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1988, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ім`я власника майна зазначено як ОСОБА_5 .

Однак наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить саме ОСОБА_1 .

З огляду на викладене суд дійшов переконання, що у згаданому свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 04.07.1988, який є правовстановлюючим документом, допущено помилку в написанні прізвища та імені власника, а саме: замість вірного прізвища Повханич вказано ОСОБА_8 , а замість вірного імені ОСОБА_9 вказано ОСОБА_7 .

Факт належності вказаного документу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин заява підлягає до задоволення.

Також на підставі вищевикладеного, з доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв`язку, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа та підтвердження родинного зв`язку між заявником та його дітьми породжує для заявника ОСОБА_1 юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в можливості розпорядитися належним йому майном.

Щодо судового збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявника.

Керуючись ст. 293, 294, 315, 319, 354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що свідоцтво про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 від 04.07.1988, видане на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів № 150 від 23.06.1988 ОСОБА_5 , належить ОСОБА_1 .

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.10.2023.

Суддя Л.В.Гула