Справа № 706/580/23
2/706/324/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Орендарчука М.П., за участю секретаря Пізняк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Христинівка заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: ОСОБА_2 про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

29.03.2023, Христинівським районним судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 , аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 від заробітку ( доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.09.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

23.05.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог зазначив, що право на стягнення в судовому порядку коштів (аліментів) на утримання дитини має той з батьків, з ким проживає дитина. При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 , вказала що діти проживають разом із нею, батько участі в утриманні дітей не приймає. Вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки діти проживали разом із батьком та перебуває на його утриманні.

Таким чином, з урахуванням того, що діти проживали із ОСОБА_1 , судовий наказ Христинівського районного суд від 29.03.2023 повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника, як батька, щодо сплати аліментів відсутній.

Ухвалою суду вказана заява про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню була прийнята до провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не зявився подав до суду заяву в якій просив суд справу слухати у його відсутність вимоги викладені в заяві підтримуєв повному обсязі, просив задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та її адвокат у судове засідання не з`явилась, подали до суду заяву в якій вказали про наявність спору, а факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів. А тому у задоволені заяви просили відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Окрім того, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права убачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Судовий наказ 706/1013/21 від 03.11.2021 року, ОСОБА_1 Оскільки, отримав 25.11.2021 року.

Судом встановлено, що 29.03.2023 року, видано судовий наказ, починаючи стягнення з 28.09.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Доводи заявника про відсутність у нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей ґрунтуються на тій підставі, що станом на день звернення ОСОБА_2 з заявою про видачу судового наказу їх донька за спільною згодою проживала разом з ним та перебувала на його утриманні, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів та не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів, що у визначеному законом порядку ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів за судовим наказом від 29.03.2023, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353, 432 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу 706/1013/21 про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя:М. П. Орендарчук