Єдиний унікальний номер 175/5894/23
провадження 2/175/1507/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 вересня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 25 серпня 2006 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за №1187.

Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем в них не склалося, з квітня 2022 року позивач з донькою та відповідачем через повномасштабне вторгнення РФ до України виїхали з Києва та переїхали в село Боровенька Сумської області. Відповідач почала надмірно вживати алкогольні напої і перестала опікуватись родиною, а з розповідей сусідів й зовсім не ночувала вдома, через що у подружжя почали виникати сварки, та під час такої сварки відповідач сказала позивачу, щоб він збирав речі та йшов з двору і що вона не хоче більше з ним жити.

Стосунки позивача та відповідача почали псуватись, в сім`ї відбувались постійні сварки, подружжя не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, відповідач не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків, не брала участі у веденні домашнього господарства, не рахувалась з бажаннями позивача, через що виникали конфлікти, відповідач також не поважала працю позивача в інтересах сім`ї.

З серпня 2022 року відповідач взагалі покинула родину та живе окремо від відповідача та їх дитини.

Донька сторін виявила бажання проживати разом із батьком та в серпні місяці разом із батьком (позивачем) поїхала до Києва. Позивач робив все необхідне для влаштування дитини в школу (медичний огляд перед навчанням у школі, заключати декларацію з лікарем, тощо). Коштами відповідач не допомагає, ні на лікуванні ні на одяг, взуття, ні на продукти харчування. Також відповідач не була присутньою ані на випускному вечері зі школи, ані при вступі до коледжу, контракт з коледжем укладав та оплачував позивач.

Отже, сторони з серпня 2022 року живуть окремо, спільне господарство ними не ведеться, у позивача та відповідача абсолютно різні погляди на життя та виховання дітей. Фактично шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Позивач вважає, що подальше сімейне життя й збереження сім`ї між ними неможливе, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та довіра, вони мають окремі бюджети.

Представник позивача надав заяву в якій просив справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач до суду не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, проте про причини неявки не повідомила, відповідних заяв чи клопотань не надала

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 25 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за №1187.

Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Яка наразі проживає разом із батьком, оскільки позивачем по справі та перебуває на повному його утриманні.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя у подружжя не склалося, стосунки позивача та відповідача почали псуватись після того, як в квітні 2022 року подружжя через повномасштабне вторгнення РФ до України виїхали з Києва та переїхали в село Боровенька Сумської області. Відповідач почала надмірно вживати алкогольні напої і перестала опікуватись родиною.

В сім`ї почали відбуватись постійні сварки, подружжя не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань, відповідач не піклувалась про створення нормальних сімейних стосунків, не брала участі у веденні домашнього господарства, не рахувалась з бажаннями позивача, через що виникали конфлікти, відповідач також не поважала працю позивача в інтересах сім`ї. Під час однієї з таких сварок відповідач сказала позивачу, що вона не хоче більше з ним жити та вже з серпня 2022 року відповідач взагалі покинула родину та живе окремо від відповідача та їх дитини.

Отже, сторони з серпня 2022 року живуть окремо, спільне господарство ними не ведеться, у позивача та відповідача абсолютно різні погляди на життя та виховання дітей. Фактично шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше сімейне життя й збереження сім`ї між ними неможливе, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та довіра, вони мають окремі бюджети.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідача залишити « ОСОБА_4 », оскільки відповідних клопотань щодо зміни прізвища не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_5 (РНОКПП: невідомий), зареєстрований 25 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 1187 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 , яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, не змінювати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 січня 2024 року.

Суддя О.Г. Васюченко