02.11.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/401/23
Провадження № 2/533/203/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31 жовтня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 07 червня 2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 07 червня 2023 року відкладено підготовче судове засідання на 19.07.2023, повторно викликано у судове засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 19 липня 2023 року закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 вересня 2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 21.09.2023 відкладено судове засідання на 31.10.2023.

Позивачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи.

Справу розглянуто 31.10.2023 без участі учасників цивільної справи на підставі наявних у ній доказів та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 3-4)

Позивачка ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за вказаною адресою: але фактично не проживає за місцем реєстрації. Фактично відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з умовами договору купівлі-продажу від 14.02.2017 відповідачка ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання знятися з реєстрації після чотирнадцятого лютого дві тисячі двадцять другого року.

Проте відповідачка свого зобов`язання не виконала, жодного дня з моменту укладення договору купівлі-продажу за даною адресою фактично не мешкала, її особистих речей у будинку не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку, протягом всього часу з моменту реєстрації, а це з 14.02.2017, за вказаною адресою не приймає.

У зв`язку з тим, що в будинку зареєстрована відповідачка, яка фактично у ньому не проживає, позивачка, як власник, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законодавством, на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном.

Позивачка уважає, що ОСОБА_2 є такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

При нормативному обґрунтуванні позову позивачка посилалася на ст. 47 Конституції України, ст. 15, 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 10 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207.

Позиція відповідача

Відповідачка не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до відмітки, що міститься у паспорті позивачки, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.02.2017, зареєстрованим в реєстрі за номером 76 (а.с. 8); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 14 лютого 2017 року, індексний номер витягу 80292002 (а.с. 11-12); технічним паспортом на садибний (індивідуальний) будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленим КП «Печенізьке бюро технічної інвентаризації» за станом на 06.06.2013, інвентаризаційна справа № 1502, реєстровий номер 1857, квартал № 91 (а.с. 13-18).

Інформацією, отриманою судом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідь № 150873 від 19.07.2023), підтверджується факт того, що власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є позивачка ОСОБА_1 ; підстава виникнення права власності: на 3/4 частки нерухомого майна - договір купівлі-продажу від 14.02.2017, зареєстрований в реєстрі за номером 76; на 1/4 частки нерухомого майна - свідоцтво про право на спадщину, номер 514, видане 27.09.2013 Печенізькою державною нотаріальною конторою Харківської області (а.с. 35-36).

Згідно з актом від 28.03.2023, складеним депутатом Печенізької селищної ради Чугуївського району Харківської області Кизим Ольгою Вікторівною, у присутності мешканців селища Печеніги Чугуївського району Харківської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідачка ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не проживає за місцем даної реєстрації з 14.02.2017 (а.с. 19).

Відповідно до довідки Печенізької селищної військової адміністрації Чугуївського району Харківської області від 12.06.2023 № 01-09/848 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Застосовані судом норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року за Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР , закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, та закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю…

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Статтею 406 ЦК України визначено, що сервітут припиняється у разі: 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України ««Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Вирішуючи спір між сторонами, суд уважає, що фактично обраний позивачкою спосіб захисту, направлений на зняття відповідачки з реєстрації її місця проживання за адресою домоволодіння, належного на праві власності позивачці.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у якому зареєстрована але не проживає відповідачка ОСОБА_2 .

Відповідачка фактично не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 14 лютого 2017 року та доказів поважності причин її відсутності за спірною адресою суду не надала. Підписавши договір купівлі-продажу, що був нотаріально посвідчений 14.02.2017 приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області Кормільцем М.П., ОСОБА_2 взяла на себе зобов`язання знятися з реєстрації після чотирнадцятого лютого 2022 року, проте обов`язку свого добровільно не виконала.

Отже, оскільки відповідачка більше трьох років не проживає у будинку, що належить позивачці, а реєстрація місця проживання відповідачки у належному позивачці будинку заважає їй у повній мірі володіти та користуватися житлом, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 05 жовтня 2016 року на ім`я « ОСОБА_1 », яка міститься у матеріалах справи.

Позивачкою було заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, яку суд задовольняє повністю.

Зважаючи на те, що позов позивачки підлягає задоволенню, позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідачки у відповідності до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 14, 19, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, нормами матеріального права, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у загальному розмірі 1073 гривень 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Козельщинським районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; тел.: НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ; тел.: НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено 02 листопада 2023 року.

Суддя В.П. Козир