КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1753/16 Головуючий у І інстанції Кулик С.В.
Провадження №22-ц/824/5449/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Богушка Олексія Вікторовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року у справі за заявою адвоката Нагорнюк-Данилюк Олени Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року адвокат Нагорнюк-Данилюк О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, а саме виконавчого листа від 22.06.2016 року по справі №753/1753/16, до виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 року у справі №753/1753/16 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в розмірі 154 346 489,21 грн.

22.06.2016 року, за даним рішенням було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_3 зі строком пред`явлення його до виконання до 21.06.2017 року.

Зазначений виконавчий документ був пред`явлений стягувачем до примусового виконання, проте був повернутий державним виконавцем в наслідок невідповідності виконавчого листа вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Для усунення помилок, у виконавчому листі, 04.08.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва в обмін на раніше виданий виконавчий лист було видано новий виконавчий лист з виправленими помилками та зі строком пред`явлення 3 роки.

Однак у вказаному виконавчому листі знову було допущено помилки, у зв`язку з чим, стягувач знов звернувся до суду з відповідною заявою та 09.10.2019 року, йому знову було видано виконавчий лист в обмін на виконавчий лист від 04.08.2017 року.

За даним виконавчим листом було відкрите виконавче провадження та розпочато процедуру примусового виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2020 року виконавчий лист від 09.10.2019 року по справі було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Зазначене судове рішення було залишено без змін судом апеляційної інстанції.

На теперішній час заборгованість ОСОБА_1 залишається непогашеною, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 року залишається не виконаним. Тому стягувачу необхідно заново пред`явити виконавчий лист до виконання, проте строк пред`явлення виконавчого листа до виконання вже сплив.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 року по справі №753/11110/21 заяву ОСОБА_2 було задоволено частково. Поновлено стягувачу пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 року по справі. Було видано стягувачу з матеріалів цивільної справи №753/11110/21 виконавчий лист від 22.06.2016 року, виправлено помилку допущену при його оформленні в адресі боржника ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 20.07.2022 року у справі №753/11110/21 було задоволено апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_3 , ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22.06.2021 року було скасовано, ухвалене нове рішення у справі, яким у задоволенні заяви ОСОБА_5 було відмовлено. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, але не у випадку наявності у справі двох оригіналів виконавчих документів. Поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання може стосуватися тільки виконавчого листа від 22.06.2016 року по справі. При цьому під час розгляду в суді апеляційної інстанції зазначено, що питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання можливо піднімати тільки маючи оригінал такого виконавчого документу на руках.

Оригінал виконавчого листа від 22.06.2016 року, по справі з липня 2017 року знаходився в матеріалах цивільної справи. Він був отриманий представником стягувача лише 26.08.2022 року, після задоволення заяви представника стягувача, поданої через канцелярію суду.

Зазначено, що вказана ситуація склалась в наслідок того, що з часу ухвалення рішення Дарницьким районним судом м. Києва по справі від 03.06.2016 року, стягувачу не було видано виконавчого документа, який відповідав би вимогам закону.

Стягувачем з часу видачі виконавчого листа від 22.06.2016 року вчинялись активні дії, направлені на виконання ухваленого рішення суду. Не прийняття виконавчого листа до виконання відбулось не з вини чи бездіяльності стягувача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року заяву адвоката Нагорнюк-Данилюк Олени Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задоволеночастково. Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа від 22.06.2016 року по цивільній справі № 753/1753/16 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_6 РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , заборгованості за договором позики у розмірі 154 346 489,21 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 звернувся його представник - адвокат Богушко О.В.

Вказує на зловживання стягувачем своїми процесуальними правами. Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року по справі № 753/11110/21, яка є чинною і не скасованою, було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу виконавчого листа та виправлення помилок, допущених при його оформленні відмовлено.

Заява ОСОБА_2 , подана до Дарницького районного суду м. Києва у вересні 2022 року, на підставі якої було відкрито провадження по справі № 753/423/22, не містить інших обставин і підстав, які б не досліджувались судами першої та апеляційної інстанцій в межах справи № 753/11110/21. Отримання стягувачем, як ним зазначається у заяві, 26 серпня 2022 року оригіналу виконавчого листа від 22.06.1011 року по справі № 753/1753/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики, не є новою обставиною у контексті правового та фактичного обґрунтування поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа, оскільки як і у попередній заяві, поданій до Дарницького районного суду м. Києва у червні 2021 року, цим обґрунтуванням було виключно порушення на думку заявника судом першої інстанції процесуальних норм щодо видачі виконавчого листа.

Апелянт зауважує, що Київській апеляційний суд у своїй постанові від 20.07.2022 року по справі №753/11110/21 чітко зазначив, що порушення судом першої інстанції процесуальних норм є підставою для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, але не у випадку, коли у матеріалах справи наявні два оригінали виконавчих листів.

Апелянт не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог заяви та визнання поважними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначає, що 22.06.2016 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі № 753/1753/16 і саме він, разом із постановленою в подальшому ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2017 року про виправлення помилок у виконавчому листі, повинен бути пред`явлений до виконання.

Однак, як зазначає стягувач, в подальшому йому були видані виконавчі листи 04.08.2017 року та 09.10.2019 року, і лише 01.06.2020 року він пред`явив виконавчий лист від 09.10.2019 року до виконання.

Разом з тим, апелянт вважає, що стягувач не пояснив та не обґрунтував, з яких причин він, як стягував, не пред`явив до виконання протягом трьох років після повернення виконавчого листа виконавчою службою (04.07.2017р.), які поважні причини завадили стягувачу дізнатися вчасно про порядок виконання судового рішення та з урахуванням принципу добросовісності і обов`язку сумлінно користуватись своїми правами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Нагорнюк-Данилюк О.А. посилається на безпідставність доводів скаржника, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не вчинялось належних дій, спрямованих на фактичне виконання судового рішення, а процесуальний строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено саме з вини стягувача. Звертає увагу апеляційного суду на те, що заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 залишається непогашеною, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 року не виконане. Вказує, що оригінал виконавчого листа від 22.06.2016 року по справі №753/1753/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості представником стягувача був отриманий лише 26 серпня 2022 року і така ситуація склалась не з вини стягувача, а внаслідок того, що починаючи з моменту ухвалення рішення Дарницького районного суду від 03 червня 2016 року у даній справі і до сьогоднішнього дня стягувачу не було оформлено і видано судом виконавчого документа, який відповідав би вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» і міг би бути пред`явлений до виконання.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Богушко О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Нагорнюк-Данилюк О.А. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні фактичні обставини у даній справі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 року по цивільній справі № 753/1753/16 про стягнення боргу за договором позики, було стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в розмірі 154 346 489,21 грн та судові витрати по 3 445 грн з кожного, а у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 було відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 21.06.2016 року.

22.06.2016 року, на виконання ухваленого рішення суду, представнику стягувача було видано чотири виконавчі листи, строк пред`явлення яких до виконання відповідно до чинного на той час законодавства становив 1 рік.

Виконавчий лист щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_3 під №752/1753/16 був пред`явлений стягувачем до примусового виконання, однак 04.07.2017 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України склав повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання з підстав його невідповідності вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»(не зазначено дату народження боржника - фізичної особи, а також ім'я та по батькові посадової особи, яка видала документ).

11.07.2017 року, стягувач звернувся до суду із заявою про виправлення помилок у вказаному виконавчому листі.

24.07.2017 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва внесено виправлення у виконавчий лист, виданий 22 червня 2016 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, доповнивши виконавчий лист інформацією про дату народження відповідача/боржника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та правильність написання номеру справи, в межах якої видано виконавчий лист, з «752/1753/16» на «753/1753/16».

Обґрунтовуючи вимоги заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник вказує, що 04.08.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва в обмін на раніше виданий виконавчий лист стягувачу 04.08.2017 року було видано новий виконавчий лист, у якому знову було допущено помилки, у зв`язку з чим за його заявою 09.10.2019 йому втретє було видано виконавчий лист в обмін на виконавчий лист від 04.08.2017 року.

Задовольняючи заяву та визнаючи поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку пред`явлення виконавчого листа від 22.06.2016 року до виконання, суд першої інстанції виходив із того, в порушення вимог процесуального законодавства, судом першої інстанції за одним судовим рішенням було видано декілька виконавчих листів та при їх оформленні були допущені помилки. Крім того, виконавчий лист, виданий стягувачу 09.10.2019 року, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.12.2020 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, як такий, що виданий помилково.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають встановленим по справі обставинам.

У відповідності до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листавід 22.06.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Отже, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі становив один рік.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Статтею 23 Закону № 606-XIV встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження"(далі -Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до статті 37 Закону № 1404-VIII повернення документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Судом встановлено, що виданий стягувачу ОСОБА_2 виконавчий лист від 22.06.2016 року було подано стягувачем до примусового виконання та 04.07.2017 року повернуто державним виконавцем стягувачу з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вказане, у зв`язку із поверненням виконавчого листа від 22.06.2016 року №752/1753/16 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. стягувачу, трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання слід обраховувати з 04.07.2017 року до 04.07.2020 року включно.

11 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва зареєстровано заяву ОСОБА_8 , який діє в інтересах стягувача ОСОБА_2 , про виправлення помилки у виконавчому листі. (том 1 а.с. 164-165)

Питання виправлення помилки у виконавчому листі від 22.06.2016 року вирішувалось 24 липня 2017 року у судовому засіданні та ухвалою суду заяву ОСОБА_8 задоволено частково. ( том 1 а.с. 175-176)

В матеріалах справи також знаходяться три оригінали виконавчих листів, виданих Дарницьким районним судом м. Києва 22.06.2016 року, які не містять жодних відміток про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу. (том 1 а.с. 179-181)

У даній справі, суд першої інстанції, оцінюючи, як обґрунтовані, доводи заявника про те, що 04.08.2017 року та 09.10.2019 судом першої інстанції в обмін на раніше виданий виконавчий лист стягувачу видавались нові виконавчі листи, у яких знову були допущені помилки, виходив із того, що зазначені обставини підтверджується матеріалами цивільної справи №752/1753/16.

Однак, колегія суддів апеляційного суду із такими висновками не погоджується, оскільки в матеріалах даної справи відсутня заява стягувача чи його представника щодо виправлення помилок у виконавчому листі від 04.08.2017.

Також слід зазначити, що стягувач не мав правових підстав для звернення до суду із заявою про виправлення помилок у виконавчому листі від 04.08.2017, оскільки він не звертався із цим виконавчим листом ні до виконавчої служби, ні до приватного виконавця, і таке звернення до суду було б передчасним та мало б наслідком відмову суду у виправлені помилок. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 803/37/19.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIVвиконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як регламентує п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який діяв на день 22 червня 2016 року і втратив чинність 05 січня 2017 року, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:виконавчі листи, що видаються судами.

За правилом, встановленим ч. 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції Закону від 18.03.2004, чинній на час видачі першого виконавчого листа у даній справі), за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, видається один виконавчий лист. Однак у разі, якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України (у чинній редакції) виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17 частини 1 Розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вимоги до виконавчого документа визначає ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», за положеннями якої у виконавчому документі зокрема зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

За нормою ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року залишено без змін ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №753/1753/16, виданого Дарницьким районним судом м.Києва 19 жовтня 2019 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 154 346 489 грн. 21 коп. заборгованості за договором позики. У вказаній справі судом встановлено, що на момент розгляду заяви існує 3 оригінали виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 154 346 489 грн 21 коп. заборгованості за договором позики, що суперечить чинному законодавству.

Таким чином, Законом не передбачено видача декількох виконавчих листів за рішенням суду з будь яких підстав.

Виправлення описки або помилки у виконавчому листі не надає права на видачу нового виконавчого листа в замін виправленого.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними причинами є ті обставини, були чи об`єктивно є непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до виконавця у визначений законом строк.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця обставина підтверджується належними та допустимими доказами; обставина свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Однак, в даній справі зазначені умови відсутні з огляду на те, що після повернення 04.07.2017 року виконавчого листа державним виконавцем, вказаний лист постійно перебував в матеріалах справи і фактично не був повторно отриманий стягувачем ОСОБА_2 та не був пред`явлений до викоання, що не може вважатись поважною причиною, оскільки такі обставини залежали виключно від сторони стягувача.

Основним доводом заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа від 22.06.2016 року до виконання, на який посилається ОСОБА_2 є те, що судом першої інстанції допущено ряд процесуальних помилок щодо видачі нових виконавчих листів. Наведені порушення не свідчать про те, що саме вони перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із пропуском стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В той же час, предметом доведення у даній справі є обставини та причини, які об`єктивно перешкоджали стягувачу отримати та пред`явити до виконання оригінал виконавчого листа від 22.06.2016 року. Доводів щодо існування таких обставин заявник не зазначив та доказів на підтвердження об`єктивних перешкод для дотримання ним визначеного законом строку пред`явлення виконавчого документу не надав ні у суді першої, ні у суді апеляційної інстанції.

Слід також зазначити, що постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2022 року скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року та у задоволені заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу виконавчого листа за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 у справі № 753/1753/16 та виправлення помилок, допущених при його оформленні - відмовлено.

При цьому, як на підставу поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник у червні 2021 року також посилався на порушення Дарницьким районним судом м. Києва норм ЦПК України при видачі виконавчих листів від 04.08.2017 та від 09.10.2019.

У вказаній справі апеляційний суд зауважував, що ЦПК України, як на момент винесення судом ухвали про виправлення помилок від 24.07.2017 року, так і в подальшому, не зазнав змін щодо порядку видачі виконавчого листа, щодо можливої кількості виконавчих листів в одній справі та порядку виправлення помилок у виконавчому листі. Порушення процесуальних норм судом першої інстанції є підставою для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, але не у випадку наявності у справі двох оригіналів виконавчих листів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Представники стягувача ОСОБА_2 - адвокати Горлатий О.В., Островська Ю.В., як фахівці в галузі права, які представляли інтереси стягувача у суді першої та інстанцій у 2016-2020 роках, не могли не бути обізнані щодо вимог законодавства, якими врегульовано порядок видачі судом виконавчих листів, виправлення у них помилок та строку пред`явлення до виконання, тому сторона стягувача несе ризик не отримання єдиного наявного в матеріалах справи оригіналу виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 та не пред`явлення його до виконання у визначений законом строк.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує про те, що безпідставне поновлення судом першої інстанції строку пред`явлення виконавчих листів до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях "Пономарьов проти України", "Щокін проти України", "Белле проти Франції" зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним.

Отже, ухвала суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи з прийняттям постанови по суті вимог заявника.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Богушка Олексія Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року скасувати.

В задоволенні заяви адвоката Нагорнюк-Данилюк Олени Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.