Справа № 147/490/23
Провадження № 2/147/163/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.

з участю секретаря Подолян Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Зубаня О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Тростянецький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Тростянецький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерста юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів. В обгрунтування позову покликається на те, що з 2010 року по 21.04.2021 позивач перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 21.04.2021 шлюб між ними розірвано. У період шлюбу в сторін народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтвах про народження яких батьком записаний позивач ОСОБА_1 . Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 з позивача стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, але не менше як 50% прожиткового мінімуму на датину відповідного віку. Проте, в даний час, коли діти вже підросли то стало проявлятися те, що ОСОБА_4 , 2012 року народження, на позивача візуально взагалі не схожа. Більше того, діти ( ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ), не дивлячись на дуже маленьку різницю у віці, взагалі не схожі між собою. В момент реєстрації народження дитини позивач не знав і не міг знати, що ОСОБА_4 не його дитина, а сумніви щодо батьківства в нього з`явилися лише після того, як дитина підросла і візуально стала на нього зовсім не схожа, крім того, інші люди (колеги, знайомі, родичі) теж почали виявляти такі відмінності в зовнішності, і неодноразово почали повідомляти про це позивача. Тому, маючи обгрунтовані сумніви щодо свого батьківства, позивач провів у медико-генетичному центрі «МАМА ПАПА» аналіз ДНК на батьківство №32843 від 06.10.2021, за результатами якого ймовірність його батьківства щодо дитини ОСОБА_4 , 2012 року народження, становить «0». Враховуючи вищенаведені обставини позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки вважає, що він не являється біологічним батьком даної дитини.

Крім того, у зв`язку з тим, що не являється біологічним батьком просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , 2012 року народження.

Також просить стягнути з відповідача на його користь усі понесені ним судові витрати.

Ухвалою судді від 04 травня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

На адресу суду від Вінницького НДЕКЦ повернулось повідомлення про неможливість проведення експертизи від 07.08.2023 №СЕ-19/102-23/11044-БД, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку з неявкою до експертної установи ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_4 відбір біологічного матеріалу не було проведено, тому експертизу неможливо провести.

Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року відновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Тростянецький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів. Справу призначено до підготовчого засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов за обставин, викладених у ньому, просить позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні підтримав позицію позивача, просить позов задовольнити, додатково пояснив, що відповідачка двічі ухилялась від явки до експертної установи для проведення призначеної судом судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, тому просить застосувати ст. 109 ЦПК України. Враховуючи поведінку відповідачки щодо можливості доведення своєї правоти, просить взяти до уваги результати експертного дослідження ДНК зроблене позивачем. Крім того зазначив, що протягом п`яти днів подадуть заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча наежним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позов не подавала.

Представник третьої особи Тростянецького відділу ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, 06.11.2023 до суду за підписом начальника відділу надано заяву, в якій просять розглянути справу без їхнього представника, заперечень щодо позову немають.

Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, заслухавши позицію позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2010 (що зазначено в рішенні суду), який рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області у справі №147/456/20 від 21.04.2021 розірвано (а.с.18-23).

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 у справі №147/641/20 постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 07.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.15-17).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Тростянецьким ВДВС у Гайсинському районі вбачається, що у виконавчому провадженні № 66033507, станом на 28.03.2023 за боржником ОСОБА_1 рахується заборгованість у розмірі 29068,34 грн. (а.с.25).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 19 травня 2020 року відділом ДРАЦС по Тростянецькому та Чечельницькому районах Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , місце народження село Четвертинівка, Тростянецький район, Вінницька область, про що 03 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис №14. Батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с14).

Відповідно до ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК) - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441 /14-ц (провадження № 61 -6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обгрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово- генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвалою суду від 22.05.2023 було призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, однак відповідач не з`явилась до експертної установи, це свідчить про ухилення ОСОБА_2 від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі. Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство.

Судом вжито усіх належних процесуальних заходів з метою проведення експертизи ДНК та забезпечення участі сторін у ній. Не доведення відповідачем наявності поважних причин неявки до експертної установи для забору відповідних зразків, трактується судом на користь позивача та підтверджує факт того, що позивач не є біологічним батьком дитини.

Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного суду від 26.04.2023 у справі №199/3284/19 ( провадження 61-12682св22).

Наданий позивачем в якості доказів результат дослідження №32843 тест ДНК на батьківство, зроблений медико-генетичним центром «МАМА ПАПА» від 06.10.2021, відповідно до якого передбачуваний батько - ОСОБА_1 , дитина - ОСОБА_4 , ймовірність батьківства 0%, підтверджує відсутність кровного спорідження між ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_4 (а.с.24).

Надане позивачем фото суд не приймає в якості доказів (або оцінює критично) , оскільки немає належних повноважень та не є спеціалістом для візуального визначення кровного споріднення, зокрема по фото осіб.

Суд, вирішуючи даний спір, враховує висновок зазначений у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 149/2562/18 та від 25 серпня 2020 року №478/690/18 про те, то «тест ДНК (судово-медична (молекулярно- генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ»; «у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом з дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується».

За змістом ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

У постанові від 17 березня 2020 року у справі № 606/2142/18 Верховний Суд зробив висновок, що за приписами частини п`ятої статті 136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести начежними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Отже, відповідно до вказаної норми закону, для вирішення судом питання про відмову в позові з цієї підстави підлягають встановленню обставини, чи знала особа, яка оспорює батьківство, в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є біологічним батьком цієї дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.

Предметом доказування при вирішенні цього спору є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, батьком якої зазначено позивача, а також обізнаність позивача в момент реєстрації себе батьком дитини про те, що він не є її батьком.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, у ході судового розгляду підлягають перевірці обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.

Таким чином, законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що є матір`ю позивача. З народження дітей та до того, як син розлучився знали онуків, приймали участь у їх вихованні. Десь близько двох років тому, після розлучення сина з відповідачкою, у сина стали виникати сумніви щодо батьківства відносно молодшої дочки ОСОБА_4 . Люди в селі говорили, що то не його дочка. Також знайомі розповідали, що ОСОБА_8 хвалився, що має дочку ОСОБА_4 в с.Четвертинівка, купляв їй ляльку. Також годинник. Сама дитина ОСОБА_4 хвалилась їй, що ОСОБА_8 подарував їй годинник, солодощі, квіти. Також розповідала, що вони ходили в ліс гуляти, фотографувались там, але старшої дочки ОСОБА_3 не брали з собою. Після того, як син ОСОБА_1 зробив тест ДНК ОСОБА_4 більше до нх не приїздить, лише ОСОБА_3 приїздить у гості.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що є батьком позивача. Сумніви щодо батьківства щодо внучки ОСОБА_4 у них та сина виникли після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 . Зазнчив, що менша дитина ОСОБА_4 зовсім не схожа на них зовнішністю.

Між тим, належних та допустимих доказів на підтвердження обізнаності позивача щодо його батьківства до ОСОБА_4 ще до народження дитини відповідачем суду не надано, та дана обставина позивачем не визнана.

Позивач в своєму позові зазначав, що також підтверджено показами свідків, що почав сумніватися щодо того, чи є його дитиною ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з відповідачкою, тобто у 2021 році у зв`язку з чим провів ДНК-аналіз на батьківство, який свідчить про те, що він не є батьком ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_1 на момент народження дитини у шлюбі вважав себе біологічним батьком дитини.

В судовому засіданні зібраними у справі доказами встановлено, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_4 , 2012 року народження.

Згідно з ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів того, що позивач у момент реєстрації народження дитини знав, що не є біологічним батьком дитини, суд дійшов висновку, що заявлений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Тростянецький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерста юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про припинення стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей.

Отже, виключно батьки несуть обов`язок по утриманню дитини.

Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тількй за рішенням суду.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо припинення сплати аліментів на користь відповідача підлягають задоволенню, оскільки з виключенням відомостей про батьківство позивача щодо дитини ОСОБА_4 , 2012 року народження, відпали підстави для стягнення з нього аліментів.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір на загальну суму 2147,20 грн., що підтверджується квитанцією №18 від 17.04.2023 та квитанцією №17 від 17.04.2023 (а.с.1, 2).

З огляду на викладене, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Тростянецький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини та припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Виключити з актового запису № 14, складеного 03 грудня 2012 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.06.2021 у справі №147/641/20 з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2147,20 грн. (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне ім`я сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ;

третя особа - Тростянецький відділ ДРАЦС у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місця розташування: вул .Соборна, 90, смт Тростянець, Гайсинський район Вінницька область.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2023 року.

Суддя А.М. Мудрак