Справа №173/2586/23
Провадження №2/173/627/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2023 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 02.11.2023 року.

02.11.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 02.11.2023 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно позовної заяви позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру під АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на квартиру під АДРЕСА_1 .

05.10.2021 року вона звернулась до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті матері в зв`язку з відсутністю інформації про реєстрацію права власності на спадкову квартиру за спадкодавцем, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради, в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із спадкових правовідносин та права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки, ОСОБА_2 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, в тому числі і на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 05.10.2021 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спадкову квартиру та неможливості її провести на даний час, що підтверджується копією постанови нотаріуса.

З наданих суду документів встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданому виконкомом Верхньодніпровської міської ради 02 жовтня 1995 року власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» № 802 від 23.09.2019 року вбачається, що реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня.

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 , набула у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в результаті її приватизації.

Оскільки відповідно до ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» - Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» - Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Проте ОСОБА_2 , не зареєструвала в установленому порядку право власності на вищевказану квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що покійна мати позивачки набула у власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане.

Враховуючи зазначені вище обставини судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

З дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи № 38 - 2007, відкритої після смерті ОСОБА_2 , судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише позивачка, ОСОБА_1 .

Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі постанови нотаріуса від 05.10.2021 року, з підстав зазначених вище.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 встановлено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб, і відповідно спадкоємцем за законом першої черги, таким чином має право на спадкування майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 114.16 грн. покласти на позивачку.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради, , юридична адреса: 51600 пр. Шевченка, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, юридична адреса: 51600 вул. Сергія Яцковського, 25 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , право власності на 1 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1 114.16 грн. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.11.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлено до ЄДРСР: 10.11.2023 року

Дата набрання законної сили: 05.12.2023 року