Справа №479/12/23 Головуючий суду першої інстанції - Репушевська О. В.
Провадження №22-ц/812/443/23 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2023 року, ухвалене о 10 год 02 хв під головуванням судді Репушевської О. В. в приміщенні суду в смт Криве Озеро Миколаївської області, повний текст якого складено 08 березня 2023 року, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» подало до суду вищевказаний позов, який обґрунтовувало наступним.

24 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 10 000 грн строком на 15 днів до 09 липня 2021 року зі сплатою відсотків в розмірі 1,25% в день, а всього за обумовлений термін кредитування в сумі 1875 грн. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом обумовлена сторонами в розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом при прологанції договору на строк не більше 60 днів.

Умовами договору також передбачалась сплата комісії у сумі 1000 грн.

16 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу, за умовами якого останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором, розмір заборгованості за яким станом на дату укладання договору становив 42 875 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 10 000 грн, заборгованості по процентам в сумі 31 875 грн та заборгованості по сплаті комісії в сумі 1000 грн.

Позивач зазначав, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 05 грудня 2022 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 77 875 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредита у сумі 10 000 грн, заборгованості за процентами, які утворилась на дату відступлення права вимоги у сумі 31 875 грн, заборгованості за процентами, які утворились з моменту відступлення права вимоги в сумі 35 000 грн, заборгованості зі сплати комісії в сумі 1000 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 77 875 грн, а також судові витрати на правову допомогу в сумі 9 000 грн та судовий збір в сумі 2481 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Відповідач позов не визнавав, посилаючись на те, що кошти отримував, однак не знав про заміну кредитора.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2023 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 77 875 грн, витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн та судовий збір в сумі 2481 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», суд першої інстанції виходив із того, що його вимоги щодо стягнення кредитних коштів є правомірними, а тому вони підлягають стягненню з ОСОБА_1 у повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати, суд вважав, що витрати на професійну правничу допомогу є завищеними, враховуючи реально наданий об`єм послуг, а тому підлягають задоволенню частково на суму 2000 грн. З розміром судового збору суд погодився.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено його повідомлення про заміну кредитора, надіслання вимоги про сплату боргу, а також не надано повний розрахунок заборгованості за кредитним договором, який був би за змістом зрозумілим.

Доводи інших учасників справи

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому ним наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

24 червня 2021 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №3130940, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10 000 грн строком на 15 днів до 09 липня 2021 року зі сплатою комісії в сумі 1 000 грн, яка складає 10% від суми кредиту; процентів за користування кредитом в сумі 1875 грн, які розраховані за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування; процентів за стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом, яка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У п.2.3.1.2 договору сторонами було обумовлено, що максимально можливий термін пролонгації договору не повинен перевищувати 60 днів.

В цей же день ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 10 000 грн.

У період з 25 червня по 09 липня 2021 року (15 днів) відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору становили 125 грн в день, а всього 1875 грн.

У період з 10 липня по 07 вересня 2021 року (60 днів) відсотки за користування кредитом відповідно до п. 1.6 та 2.3.1.2 кредитного договору становили 500 грн в день, а всього на суму 30 000 грн.

У вищезазначеному кредитному договорі у п. 3.2.6 сторонами було погоджено право кредитора відступати, передавати та будь-яким іншим шляхом відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника.

16 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу №16/12-2021-43, за умовами якого позивач набув право вимоги за кредитними договорами, які зазначені у реєстрі боржників у додатках до договору.

Цього ж дня між фактором та клієнтом складено реєстр боржників до договору факторингу, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, зазначений в додатку № 3 до договору факторингу.

На підставі цього договору ТОВ «Вердикт Капітал», як фінансова установа, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3130940.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на дату придбання ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договором, а саме 16 грудня 2021 року розмір заборгованості ОСОБА_1 становив 42 875 грн, яка складалась з заборгованості за кредитом в сумі 10 000 грн, заборгованості за відсотками в сумі 31 875 грн, заборгованості по сплаті комісії в сумі 1 000 грн.

Після набуття права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» нарахувало ОСОБА_1 відсотки за 70 днів користування кредитом за період з 16 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року в сумі 35 000 грн. У зв`язку з чим загальний розмір заборгованості збільшився до 77 875 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

За кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК).

У статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК).

Частиною 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу повідомлень про заміну сторони (кредитора) в спірному зобов`язанні.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2 ст.516 ЦК).

У ст.526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК).

Відповідно до ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ст.599 ЦК встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 54, 55), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

З наданих позивачем доказів, а саме довідки про перерахунок коштів від ТОВ «Мілоан» на користь ОСОБА_1 10 000 грн вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти, однак, в обумовлений строк кредит не повернув та не сплачував проценти за користування ними відповідно до умов договору.

На підтвердження заборгованості кредитор надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, який разом з вищезазначеною довідкою підтверджує виникнення боргових зобов`язань.

Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування ним, як правильно констатував суд першої інстанції, у позивача як нового кредитора виникло право стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.

Між тим, суд першої інстанції не врахував, що за умовами договору сторони погодили строк кредитного договору до 07 вересня 2021 року.

Саме у межах строку кредитування до вказаної дати відповідач мав сплатити кредит і проценти.

Отже, нараховані позивачем після цієї дати 35 000 грн відсотків є такими, що не підлягали стягненню з відповідача.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» підлягали частковому задоволенню на суму 42 875 грн, які складаються з заборгованості за кредитом в сумі 10 000 грн, заборгованості по процентам в сумі 31 875 грн та заборгованості по сплаті комісії в сумі 1000 грн.

Посилання відповідача на те, що позивачем не доведено його право стягнення заборгованості спростовуються договором факторингу та доданим до нього реєстром боржників, до якого зокрема включено борг ОСОБА_1 за кредитним договором №3130940 з заборгованістю в сумі 42 875 грн під номером 1716.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 про відсутність доказів повідомлення його про заміну кредитора, то за відсутності виконання ним боргу перед первісним кредитором, це не впливає на його обов`язок сплатити борг новому кредитору, про якого йому зараз відомо.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду зміні в бік зменшення заборгованості за кредитним договором до 42 875 грн, оскільки суд першої інстанції помилився у застосуванні норм матеріального права щодо нарахування відсотків.

Щодо судових витрат

Відповідно до вимог частин 1, 10, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» задоволені судом апеляційної інстанції на 55%, то відповідач повинен сплатити позивачу за подання позовної заяви 1364,55 грн.

У свою чергу позивач у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги повинен відшкодувати відповідачу за подання апеляційної скарги 2046,83 грн.

З огляду на припис ч.10 ст.141 ЦПК України позивач має сплатити на користь ОСОБА_1 різницю судового збору у сумі 682,28 грн.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2023 року в частині стягнення кредитної заборгованості та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2021 року у сумі 42 875 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 682,28 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 08 травня 2023 року.