КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/1399/22
Провадження № 2/488/611/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18.12.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючої по справі - судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кралі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2022 р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів" через свого представника Ткаченко М.М. звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором № 4086092 в розмірі 65 600,00 грн. та судові витрати.

Позов мотивований тим, що 30.04.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений електронний кредитний договір № 4086092.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "Авентус Україна" надав відповідачу кредит в сумі 20 000,00 грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності.

Позивач повідомив, що 30.11.2021 р. між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів (далі ТОВ ФК ЄАПБ) був укладений договір факторингу № 30112021 відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" передав (відступив) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ прийняв належні ТОВ "Авентус Україна" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 .

Повідомив, що відповідно до Реєстру боржників від 30.11.2021 до Договору факторингу № 30112021 від 30.11.2021, ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 65 600,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. -сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся в суд з даним позовом.

Ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги та доводи відповіді на відзив підтримав у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача адвокат Петровський Л.А. надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

На підставі поданих позивачем документів судом встановлено, що 30.04.2021 року між ТОВ "Авентус Україна" і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditplus.ua), який є частиною інформаційно-телекомунікаційних товариства, був укладений електронний Договір № 4086092 про надання споживчого кредиту.

Зі змісту вказаного договору вбачається, що відповідачу наданий кредит в сумі 20 000,00 грн. Строком на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90% в день , яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договру та у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору і у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопрологація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Сторони також передбачили у договору, що знижена процентна ставка становить 1,425% в день та застосовується відповідно до умов договору, передбачених у п.п. 1.5.2 Договору.

З пункту 1.4 кредитного договору вбачається, що дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору.

Пунктами 1.7. та 1.8. кредитного договору передбачений розмір орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту на дату укладання договору.

Вказаним договором також передбачені порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення (нарахування) процентів, порядок їх зміни, умови пролонгації строку кредиту, відповідальність сторін тощо.

Зазначений договір, графік платежів до нього, а також паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем ОСОБА_2 елеронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем): С111343.

Виконання ТОВ "Авентус Україна" своїх обов`язків перед ОСОБА_1 щодо перерахування коштів за кредитним договором № 4086092 від 30.04.2021 р. на платіжну картку, вказану у кредитному договорі, підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою ТОФ Фінансова компанія Контрактовий дім від 02.03.2023 за вих. № 2442, згідно з якою 30.04.2021 р. на платіжну картку № НОМЕР_1 перераховані кошти в сумі 20 000,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення кредитних коштів за кредитним договором № 4086092 утворилася заборгованість у загальному розмірі 65 600,00 грн., яка складається з: 20 000,00 грн. -сума заборгованості за основною сумою боргу; 45 600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.

Крім того, судом було встановлено, що 30.11.2021 р. між ТОВ "Авентус Україна" та позивачем ТОВ Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів був укладений договір факторингу № 30112021, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" передав (відступив) позивачу за плату належні йому права вимоги, а ТОВ Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів прийняв належні ТОВ "Авентус Україна" права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

Про відступлення права вимоги відповідача було повідомлено листом повідомленням від 07.12.2021 р. за вих. № 5334958-1 та запропоновано сплатити наявну заборгованість.

Проаналізувавши вказані обставини, суд зазначає таке.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію".

Зокрема, в ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. З Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом С111343, який зазначений у тексті договору № 4086092 про надання споживчого кредиту від 30.04.2021 р. в розділі 11 Реквізити та підписи сторін у графі: Споживач. За допомогою такого ж ідентифікатора відповідачем підписаний Графік платежів до договору про надання споживчогокредиту № 4086092 від 30.04.2021 р та Паспорт споживчого кредиту. А отже, відповідач прийняв пропозицію позивача на укладення кредитного договору та погодився з умовами, які викладені у ньому. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Згідно з п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Слід зазначити, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з розмір нарахованих відсотків, вважаючи їх непропорційно великими у порівнянні з розміром основного боргу та посилаючись на загальні положення законодавства, визначаючи себе як слабшу сторону економічних економічних відносин.

Однак, відповідач непогоджуючись з розрахунком боргу позивача, а також періодом, за який вони нараховані, не надає суду власного розрахунку на спростування вимог позивача в цій частині.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що сукупна сума неустойки за мікрокредитом не може перевищувати розмір подвійної суми, одержаної боржником, та не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом».

Проте, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач не заявляє вимоги до відповідача про сплату неустойки, а тому суд не вбачає підстав для її зменшення, у зв`язку з тим, що позов не містить таких вимог.

Суд також не погоджується з твердженнями позивача щодо неправомірності нарахування йому заборгованості за відсотками, оскільки таке спростоване наявними в матеріалах справи доказами.

Так, у договорі № 4086092 про надання споживчого кредиту від 30.04.2021 р., зокрема у Розділі 1 п.п. 1.5., 1.5.1., 1.5.2, розділі 3 сторони узгодили розмір відсотків та порядок їх нарахування та сплати.

Розділом 4 вказаного кредитного договору передбачені також умови пролонгації строку кредиту, зокрема у п. 4.3.1. сторони узгодили, що у випадку якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

За такого, беручи до уваги передбачені сторонами умови щодо строку дії договору та його пролонгації, то вказаний кредитний договір може бути пролонгований до 30.08.2021 р.

З наявної в матеріалах справи Карти обліку договору № 4086092, укладеного з ОСОБА_1 30.04.2021 р., вбачається, що нарахування позивачем процентів, передбачених умовами договору, проводилася з 30.04.2021 р. та після спливу 90 днів прострочення, а саме після 28.08.2021 р., нарахування не відбувалося.

З вказаного вбачається, що порушення з боку позивача щодо строку нарахування відсотків за кредитом відсутнє. Доказів протилежного суду не надано.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає, що оскільки відповідачем не погашено заборгованість в повному обсязі, у даному випадку мають місце порушення ним прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом в нарадчій кімнаті, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 481,00 грн., а тому він підлягає до стягнення із відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (, рахунок № НОМЕР_3 в АТ ТАСкомбанк, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) заборгованість за кредитним договором № 4086092 у загальній сумі 65 600,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» (, рахунок № НОМЕР_3 в АТ ТАСкомбанк, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , рахунок № НОМЕР_3 в АТ ТАСкомбанк, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складений 15.01.2024 р.

Суддя Я. А. Чернявська