справа № 374/123/23
головуючий у суді І інстанції Козін С.М.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
У Х В А Л А

08 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко Анжеліки Євгенівни про забезпечення позову

у справі за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пономаренко Анжеліка Євгенівна, на рішення Ржищівського міського суду Київської області від 16 травня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_2 , подану представником заявника - адвокатом Василевич Діаною Сергіївною, заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шаповаленко Анатолій Іванович, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 16 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 Київським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року по день смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано ОСОБА_2 спадкоємицею першої черги за законом на все майно, яке належало на момент смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, село Калинівка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 - адвокат Пономаренко А.Є. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Ржищівського міського суду Київської області від 16 травня 2023 року та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Одночасно представником ОСОБА_1 - адвокатом Пономаренко А.Є. подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на:

вклад у сумі 26 659,11 грн 11 коп. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку № НОМЕР_2 , згідно умов договору № SAMDNWFC0 від 08 лютого 2019 року, укладеного на ім`я померлого ОСОБА_3 , які знаходяться в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

грошовий вклад в сумі 802 084,51 грн. 51 коп. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку № НОМЕР_3 відкритий 14 липня 2011 року на ім?я померлого ОСОБА_3 , які знаходяться в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»;

транспортний засіб марки SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:037:0114.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , яка визнана судом спадкоємцем першої черги, вже отримала свідоцтва про право на спадщину на указані об`єкти майна та може відчужити це майно.

Відповідно до вимог статті 153 ЦПК України сторони для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заяви представника апелянта про забезпечення позову, апеляційний суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, найважливішою особливістю справ окремого провадження є відсутність у них спору про право.

Відсутність спору про право тягне за собою і відсутність сторін із протилежними інтересами (позивач і відповідач).

Згідно з частиною 4 статті 294 ЦПК України особи, які беруть участь у справах окремого провадження є заявник і заінтересовані особи.

Отже, в окремому провадженні відсутній спір про право.

У зв`язку з цим положення статей 149-153 ЦПК України, які регулюються порядок та підстави забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді заяв поданих в порядку окремого провадження.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить правових норм, які б надавали суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки в окремому провадженні розглядаються лише справи за відсутністю спору про право, в той час як для застосування заходів забезпечення позову необхідно існування дійсного спору про право між сторонами.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що вона подана у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, яка подана заявником за правилами окремого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко А.Є. про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пономаренко Анжеліки Євгенівни про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська