Справа № 559/2523/23
Провадження № 2/559/595/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

представника позивачів - адвоката Заставного Р.А. (в режимі відеоконференції),

законного представника позивачів - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Пасічника Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника - адвоката Заставного Романа Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

встановив:

представник-адвокат Заставний Р.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів посилається на те, що 10.02.2022 приблизно о 19:50 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі "Київ-Чоп" зі сторони м. Львів у напрямку м. Києва, на 366 км + 800 м, що в межах с. Привільне, Дубенського району, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці події. За фактом ДТП матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесено до ЄРДР. Постановою від 26.09.2022 кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України. Таким чином, смерть ОСОБА_3 настала на місці ДТП та була прямим наслідком цієї пригоди. Оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - сини, а ОСОБА_5 - дочка по відношенню до загиблого, у зв`язку із його смертю їм спричинена значна та невиправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді, вже перенесених ними стражданнях, що будуть переслідувати їх довготривалий час, перенесених ними моральних переживань, які продовжують тривати по даний час і ніколи не закінчаться та пов`язаних з цим істотними вимушеними змінами у їх життєвих стосунках. Позивач ОСОБА_1 оцінює моральну шкоду свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 у зв`язку із наслідками вищевказаної події у розмірі 150 000 грн та моральну шкоду своє малолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі 150 000 грн. Позивач ОСОБА_3 оцінює свою моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай". З урахування чотирьох потерпілих у справі, на відшкодування моральної шкоди, розмір відшкодування моральної шкоди з боку страховика дорівнює 78 000 грн, що становить на кожного потерпілого - 19 500 грн. Проте, на думку позивачів, розмір страхового відшкодування моральної шкоди розрахований у відповідності до ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не є співмірним із фактичним розміром заподіяної моральної шкоди. Таким чином, з огляду на те, що станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу, внаслідок дії якого заподіяно шкоди, була застрахована, то різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою щодо неповнолітнього ОСОБА_4 і малолітньої ОСОБА_5 становить по 130 500 грн на кожного, а щодо позивача ОСОБА_3 - 80 500 грн, та яка залишається не відшкодованою та у відповідності до ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. У зв`язку з чим позивачі звернулися з даним позовом до суду.

Короткий виклад заперечень сторін.

14 вересня 2023 року представник відповідача - адвокат Пасічник Ю.О. подав відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 повністю не визнає позовні вимоги, вважаючи їх несправедливими і не доведеними. В даному випадку, на підтвердження винуватості ОСОБА_2 , представником позивача до суду не надано жодного доказу, а тому відповідач не є особою, яка має відшкодовувати шкоду позивачам. Із змісту позовної заяви слідує, що представником позивачів вказано той факт, що автомобіль "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 був застрахований. Таким чином, відповідачем було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю транспортного засобу "Mazda 6", який був учасником ДТП. На момент ДТП ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" була страховиком, а відповідач страхувальником. Таким чином, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай", уклавши із відповідачем договір страхування, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Разом з тим, до участі у справі ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" залучений не був, а позивачем до нього позов не заявлено, що унеможливлює об`єктивне вирішення судом даного спору. Крім того, будь-яких доказів здійснення вимог чи проведення інших розрахунків із цією страховою компанією не надано. Позивачі самі стверджують, що не не отримували він страхової компанії компенсації, різницю між сумою якої можна було встановити. Таким чином, подання в даному випадку позовної заяви відразу до ОСОБА_2 є безпідставним та передчасним кроком. Тому, просить відмовити у задоволені позовних вимог.

25 вересня 2023 року представником позивача надано відповідь на відзив, згідно якого вказує, що згідно ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної безпеки. Також зазначає, що дійсно станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "Mazda 6" була застрахована у ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай". Ліміт відповідальності страховика з відшкодування моральної шкоди за даним страховим випадком становить 78 000 грн. Позивачами при подані позову було враховано, що цивільно-правова відповідальність автомобіля "Mazda 6" була застрахована, адже позовні вимоги позивачів заявлено виключно на різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Таким чином, оскільки позовні вимоги заявлено поза межами ліміту відповідальності страховика, відсутні підтрави для його залучення до участі у справі в якості співвідповідача. Щодо тверджень відповідача, що шкоду завдано внаслідок умислу самого потерпілого вказує, що відповідачем не доведено тих обставин, що загиблий ОСОБА_3 передбачав, бажав чи свідомо допускав настання ДТП із наслідками, спрямованими на заподіяння собі смерті. Тому, просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Рух справи.

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 27 вересня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позиції учасників процесу в судовому засіданні.

Позивачі у судове засіданні не з`явилися. Представник позивачів - адвокат Заставний Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, надав суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви. Додатково вказав, що позивачі у справі є дітьми загиблого, вони разом проживали, проводили разом час. Зважаючи на невідворотність наслідків, діти ОСОБА_3 зазнали моральних страждань в будуть зазнавати моральних страждань в подальшому. Вважає, що визначений стороною позивача розмір відшкодування моральної шкоди за вказаних обставин відповідає вимогам розумності та справедливості. Тому просить позов задоволити у повному обсязі.

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує та просить відшкодувати шкоду, завдану ДТП, у вчиненні якого винен відповідач ОСОБА_2 та в результаті якої загинув її чоловік. Відповідач рухався зі швидкістю 85 км/год та, як водій, повинен був зреагувати. Зазначила, що діти внаслідок цієї події зазнали душевних та моральних страждань. Найменша дочка, якій 10 років, до цього часу вночі може запитати де тато і починає плакати. Це дуже важко. Середній син після похорону постійно плакав та не міг змиритися з тим, що тата більше не має. Старший син також страждає, після смерті батька усе лягло на його плечі. Він навчається і змушений вже підзаробляти у селі, щоб їй допомогти.

Представник відповідача - адвокат Пасічник Ю.О. в судовому засіданні надав пояснення, які відповідають змісту відзиву на позовну заяву. Додаткового вказав, даний позов заявлено передчасно до ОСОБА_2 , відповідальність якого застрахована у встановленому законом порядку. Позивачі самі вказують, що не отримували від страхової компанії компенсацію, різницю між сумою якої можна було б встановити судом. Тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він став учасником ДТП, при цьому не маючи умислу заподіяти комусь щось погане, особливо шкоду людині. Тим більше, він не бажав зробити дітей сиротами. Він не згідний на сплату компенсації, так як не вважає себе винним у ДТП і це було встановлено слідством.

Суд, заслухавши доводи, викладені представниками позивачів в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також доводи та заперечення викладені відповідачем та його представником, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року приблизно о 19:50 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі "Київ-Чоп" зі сторони м. Львів у напрямку м. Києва, на 366 км + 800 м, що в межах с. Привільне, Дубенського району, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_3 від отриманих травм загинув на місці події.

За фактом ДТП матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесено до ЄРДР за №0000043.

Також судом встановлено, що постановою від 26 вересня 2022 року заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції Крупенко Б.І. кримінальне провадження №0000043 від 10.02.2022 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с.14-15).

Даною постановою про закриття кримінального провадження встановлено, що у діях водія автомобіля "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не вбачається. У діях велосипедиста ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 6.7 і п. 10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

З оглянутого судом свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Згідно довідки про причину смерті, причина смерті ОСОБА_6 - ВЧМТ з переломами кісток черепа та крововиливом у мозок (а.с.17).

Також судом встановлено, що позивачі у справі: неповнолітній ОСОБА_4 , малолітня ОСОБА_5 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 є дітьми загиблого ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с. 23, 25, 26).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте, із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Вказаним Законом визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 даного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 вказаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 даного Закону).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (постанова ВП ВС від 14.12.2021 року у справі №147/66/17, провадження №14-95цс20; від 03.10.2018 року у справі №760/15471/15-ц, провадження №14-316цс18).

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" (а.с.29).

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи - заяв про страхове відшкодування, позивачі зверталися до МТСБУ за виплатою страхового відшкодування, однак відповідне страхове відшкодування не отримували, що стороною позивача не заперечується (а.с. 114-121). При цьому, у відповідь МТСБУ зазначило про втрату ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" статусу асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фонду МТСБУ та прийнято рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації, процедура якої на даний час здійснюється, з огляду на що, до моменту визнання ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" банкрутом або внесення у ЄДР запису про припинення, якщо коштів та майна страховика не буде вистачати для задоволення зазначених вимог, тоді МТСБУ поновить розгляд поданих заяв.

Страховик ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" до участі у справі в якості співвідповідача не залучався, клопотань про його залучення не заявлалося.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року в справі №372/51/16-ц, провадження №14-511цс18, зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, як вказано у висновках Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц.

Отже, за приписами закону позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.

За змістом норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі, як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 12 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик відповідача, який не був залучений до розгляду даної справи, позивач не надала доказів, які б підтверджували недостатність страхового відшкодування, що є необхідним для вирішення даного спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Розмір страхового відшкодування, виплачений чи невиплачений страховиком, безпосередньо впливає на визначення справедливого та розумного розміру моральної шкоди, яка є предметом розгляду даної справи.

Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 48, 51, 89, 141-142, 175, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1167, 1168, 1187, 1194 ЦК України, ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд

вирішив:

у позові, поданому представником - адвокатом Заставним Романом Андрійовичом, який діє в інтересах ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (ідентифікаційнйи код НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 та малолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 03 листопада 2023 року.

Суддя М.В. Панчук