Справа № 212/7025/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Пижик В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 212/7025/23 за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання права власності, третя особа: Друга криворізька державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2023 року представник позивача, адвокат Лівицький О. М., звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 20 вересня 2014 р. ОСОБА_2 при житті склала заповіт, за яким зробила розпорядження, відповідно до якого належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю земельну ділянку площею 8,410 гектарів заповіла позивачу, ОСОБА_1 . В подальшому 8 травня 2019 року ОСОБА_2 склала новий заповіт, за яким на випадок своєї смерті заповідала все належне їй майно позивачу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, а ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ОСОБА_2 , яка в свою чергу була спадкоємицею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , бо спадкодавці на день смерті були зареєстровані за вказаною адресою разом. Однак у документі, що підтверджує право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданому 08.12.1994 р. вказано, що свідоцтво про право власності видане « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_4 », внаслідок чого позивач отримав постанову нотаріуса про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру. При цьому факт родинних зв`язків позивача та померлої ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, де батько його, ОСОБА_5 , є рідним братом заповідачки, та свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що дівоче прізвище ОСОБА_2 було ОСОБА_6 . Крім того згідно із Витягом з Державної РАЦС було внесено до актового запису про таке одруження зміни від 27.04.2010 р. в частині нареченого та наречену. Таким чином позивач спадщину після смерті рідної тітки прийняв, однак позбавлений можливості зараз оформити права на неї у позасудовому порядку. Згідно із уточненою позовною заявою від 17 жовтня 2023 року представник позивача, адвокат Лівицький О. М., на підставі переліченого вмотивування просив суд встановити право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Від представника відповідача, ОСОБА_7 , надійшов відзив, в якому остання вказувала, що встановлення права власності на нерухоме майно за померлими особами не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про право особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить про неефективність способу захисту права відповідно до ст. 16 ЦК України. Також, враховуючи інформацію з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, відповідно до якої прізвище нареченого та нареченої «Дотерр» змінено на « ОСОБА_8 » та змінено по-батькові « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », вважала відмову нотаріуса позивачу безпідставною. Виходячи з наведеного, вважала необхідним відмовити у задоволенні позову.

Ані позивач, ОСОБА_1 , ані його представник, адвокат Лівицький О. М., у судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням вирішити справу у їх відсутність, прохаючи заявлені позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача, ОСОБА_7 , у судове засідання також не з`явилась, надавши клопотання з проханням вирішити справу за відсутності представника виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради.

Представники Другої криворізької державної нотаріальної контори до суду також не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, виходячи з наступного вмотивування.

Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 27 грудня 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2134, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років.

На момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 остання була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією від 2 травня 2024 року Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.

Відповідно до заповіту від 8 травня 2019 року, посвідченого нотаріально реєстр № 1-630, ОСОБА_2 заповідала на випадок своєї смерті все належне їй майно позивачу, ОСОБА_1 .

Оглядом копій матеріалів спадкової справи, наданої 2-ю Криворізькою державною нотаріальною конторою, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , вбачається, що із заявою 31 січня 2023 року про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори щодо майна спадкодавця звертався лише позивач, ОСОБА_1 , оскільки інші спадкоємці щодо майна померлої ОСОБА_2 відсутні.

При цьому на підставі свідоцтва про народження, виданого 16 квітня 1964 року Інгулецьким районним бюро реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 387, вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якого вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Однак відповідно до постанови від 16.08.2023 року нотаріусу Тімошиної О. В. вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 через неможливість встановлення факту належності правовстановлюючого документа на таку нерухомість спадкодавцям, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так судом було встановлено, що за свідоцтвом про народження, виданим 16 листопада 1965 року Жовтневим районним бюро реєстрації актів громадянського стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 5408 від 13 грудня 1951 року, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками якого вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

На підставі свідоцтва про одруження, виданого 30.04.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 540, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , одружився 2 червня 1963 року із ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого дружині було змінено прізвище на Доттерер.

При цьому відповідно до витягу з Державного реєстрі актів цивільного стану громадян від 27 квітня 2010 року вбачається, що до актового запису про шлюб № 540 від 2 червня 1963 року були внесені виправлення шляхом зміни прізвищ нареченого та нареченої з Дотерр на Доттерер, а також зміни по-батькові нареченого з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

Судом також встановлено, що на підставі свідоцтва про смерть, виданого 29 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 1424, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 66 років.

Відповідно до копії спадкової справи наданої 2-ю Криворізькою державною нотаріальною конторою, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що із заявою 23 січня 2004 року про прийняття спадщини до нотаріальної контори щодо майна спадкодавця зверталась лише ОСОБА_2 , оскільки інші спадкоємці щодо майна померлого ОСОБА_3 відсутні.

При цьому на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 останній був зареєстрований по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією від 26 січня 2004 року КЖП № 18 м. Кривого Рогу.

Також ОСОБА_2 після смерті свого чоловіка, ОСОБА_3 , отримала свідоцтво про право на спадщину, реєстр нотаріусу № 1-118, на грошовий внесок у «Ощадбанку».

У свою чергу відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 1994 року вбачається, що на підставі розпорядження від 14.11.1994 року № Т 4003 квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , право власності яких було зареєстровано КП «Криворізьке районне БТІ», що підтверджується довідкою від 31.07.2023 року.

При цьому правильність написання прізвища, імені та по-батькові спадкодавця ОСОБА_2 та спадкодавця ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтвом про його одруження 2 червня 1963 року, а також внесених у актовий запис про такий шлюб № 540 змін 30 квітня 1997 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 27 квітня 2010 року.

Крім того правильність написання прізвища, імені та по-батькові спадкодавця ОСОБА_2 та спадкодавця ОСОБА_3 підтверджуються довідкою про присвоєння ОСОБА_2 ідентифікаційного номеру від 21.07.1998 року та її паспортом громадянки України (серія НОМЕР_2 ), за яким мається відмітка про одруження ОСОБА_2 із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка була зареєстрована по АДРЕСА_1 , починаючи з 30.08.1988 року.

Отже, на підставі зібраних по справі доказів у їх сукупності суд встановив, що спадкоємцям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 1994 року відносно квартири по АДРЕСА_1 , незважаючи на те, що у такому правовстановлюючому документі було помилково вказано їх прізвище « ОСОБА_15 » замість Доттерер, а також по-батькові ОСОБА_3 « ОСОБА_16 ».

Таким чином за встановлених обставин ОСОБА_2 фактично успадкувала майно ОСОБА_3 , що складалось, зокрема, з частки квартири АДРЕСА_1 .

На підставі переліченого вмотивування суд вважає, що наявні докази по справі вказують на факт належності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 1994 року, що в свою чергу необхідно позивачу, ОСОБА_1 , для реалізації його спадкових прав за заповітом на майно померлої ОСОБА_2 , внаслідок чого позовна заява ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню.

Суд, натомість, звертає увагу на те, що за змістом п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі ж відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому суд вказує, що постанова державного нотаріуса від 16.08.2023 року про відмову позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 була зумовлена саме неможливістю встановлення факту належності правовстановлюючого документа на таке житло спадкодавцям, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак на підставі встановлення судом за даним рішенням факту належності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 1994 року позивач, ОСОБА_1 , не позбавлений у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріусу в цілому на кв. АДРЕСА_2 .

Таким чином в частині вимог представника позивача щодо встановлення права власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки рішенням суду про належність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 1994 року фактично підтверджується належність вказаним спадкодавцям права власності на кв. АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання права власності, третя особа: Друга криворізька державна нотаріальна контора, задовольнити частково.

Встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 8 грудня 1994 року про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 спадкодавцям ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 7 листопада 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Відповідач: Криворізька міська рада в особі виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Шурупова 2.

Суддя: Д. О. Козлов