пр. № 2/336/3494/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитування,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 19.02.2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 001-06779-190213, за умовами якого остання отримала кошти у розмірі 15 000 грн. шляхом перерахування на її картковий рахунок, строком на 50 місяців та сплатою відсотків та інших платежів у відповідності до умов цього договору.

02 червня 2020 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2253/К, у зв`язку з цим в означений день відбулася заміна кредитора, тобто товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» набуло статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором №001-06779-190213 від 19.02.2013 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .

Логічним підтвердженням передачі цього права є витяг з реєстру боржників, який є додатком до цього договору.

Відповідач виконувала зобов`язання неналежним чином, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 36 053 грн. 01 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 12 140 грн. 45 коп., заборгованості за відсотками 4715 грн. 30 коп., заборгованості за комісією 18 322 грн. 50 коп., трьох відсотків річних від основної суми заборгованості за прострочення повернення кредиту 630 грн. 05 коп., трьох відсотків річних за період прострочення повернення відсотків 244 грн. 71 коп., яку просили стягнути на свою користь.

Крім того, просить про покладення на відповідача судового збору в сумі 2684,00 грн., попередньо оплаченого позивачем та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвалою судді від 29.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило.

У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.02.2013 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 001-06779-190213, за умовами якого остання отримала кошти у розмірі 15 000 грн. шляхом перерахування на її картковий рахунок, строком на 50 місяців та сплатою відсотків та інших платежів у відповідності до умов цього договору.

02 червня 2020 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2253/К, у зв`язку з цим в означений день відбулася заміна кредитора, тобто товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» набуло статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором №001-06779-190213 від 19.02.2013 року, позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .

Логічним підтвердженням передачі цього права є витяг з реєстру боржників, який є додатком до цього договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 208 ЦК України за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила.

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами.

В силу ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За нормою ст; 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в статті 512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою.

В силу ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі заміни кредитора у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі.

Враховуючи, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, не повернула кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Вирішуючи вимогу про покладення на відповідача видатків з отримання професійної правничої допомоги, суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК).

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Однією з засад цивільного судочинства в силу ст. 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Враховую, що позивачем не надано належних доказів отримання адвокатських послуг та їх сплати, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, у відповідності до правил цивіль-ного процесуального законодавства має бути стягнутий з відповідача на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530, 611, 1050, 1054 ЦК Украї-ни, ст.ст. 4, 12, 55, 77-82, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» , м. Львів, вулю Богдана Хмельницького, 212, офіс 413) до ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 001-06779-190213 від 19.02.2013 року у розмірі 36 053 грн. 01 коп., з яких: заборгованість за кредитом 12 140 грн. 45 коп., заборгованість за відсотками 4715 грн. 30 коп., заборгованість за комісією 18 322 грн. 50 коп., три відсотка річних від основної суми заборгованості 630 грн. 05 коп., три відсотка річних від суми несплачених відсотків 244 грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Фаненс» в рахунок відшкодування витрат сплаченого судового збору 2684,00 грн.

В задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива