ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 вересня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1132/20

Головуючий у першій інстанції Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1216/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

скаржник: ОСОБА_1 ,

стягувач: ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Приватне підприємство «Центр незалежної оцінки та експертизи»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року про закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження звіту від 11 травня 2023 року про оцінку вантажного автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , а також визнати таким, що не підлягає застосуванню у виконавчому провадженні № 64511557 звіт від 11 травня 2023 року № 270 про оцінку вантажного автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 .

Скаргу мотивовано тим, що на виконанні у Бахмацькому відділі ДВС у Бахмацькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист № 2/728/373/20, виданий Бахмацьким районним судом Чернігівської області 27 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 27 041,02 грн в рахунок 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 17 січня 2006 року по 02 липня 2020 року включно.

У червні 2023 року скаржник отримав копію повного звіту про вартість автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , та копію постанови державного виконавця Білан Л.М. від 10 травня 2023 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. Скаржник вважає оскаржуваний звіт про оцінку вантажного автомобіля таким, що виконаний з порушенням чинного законодавства України.

Указуючи на порушення державним виконавцем ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» при призначенні суб`єкта оціночної діяльності, а також відсутність акта огляду автомобіля та необґрунтований висновок про відповідність показань одометра його дійсному пробігу, що вплинуло на висновок оцінювача про вартість об`єкта оцінки, ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447-449 ЦПК України, просив задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та направити справу до Бахмацького районного суду Чернігівської області для продовження розгляду його скарги на звіт про оцінку майна.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця не звертався, а отже не може окремо оскаржувати звіт про оцінку майна.

Скаржник зазначає, що висновок про оцінку майна не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця. Заявлена ним вимога про визнання таким, що не підлягає застосуванню у виконавчому провадженні № 64511557 звіт про оцінку вантажного автомобіля, і є тими діями державного виконавця, які він оскаржує, з огляду на те, що останній, призначаючи суб`єкта оціночної діяльності, не указав об`єм двигуна, вид пального, пробіг та комплектацію транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу Бахмацький районний відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вважаючи скаргу ОСОБА_1 безпідставною та необґрунтованою, просить відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Доводи відзиву зводяться до того, що правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасування юридичних актів чи визнання недійсними правочинів, а отже, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження. Звертає увагу на те, що усі дії примусового характеру здійснюються виконавчою службою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та у межах чинного законодавства.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 11 год. 00 хв 27 вересня 2023 року учасники справи або їх представники не з`явилися.

За змістом ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Отже, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду скасувати, враховуюче наступне.

Дійшовши висновку про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ставить вимогу про визнання таким, що не підлягає застосуванню у виконавчому провадженні звіт про оцінку вантажного автомобіля, при цьому оскаржити таку оцінку майна можливо лише в порядку оскарження дій державного виконавця щодо неправильної оцінки, проте з такою вимогою ОСОБА_1 не звертався.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що на виконанні у Бахмацькому районному відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться виконавче провадження ВП № 64511557 з примусового виконання виконавчого листа № 2/728/373/20, виданого 27 січня 2021 року Бахмацьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 27 041,02 грн (а.с. 35).

За інформацією Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу MAN 10.150, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 38).

Постановою заступника начальника Конотопського відділу ДВС у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Громико О.В. від 22 липня 2022 року описано та накладено арешт на майно ОСОБА_1 у ВП № 64511557 з примусового виконання виконавчого листа № 2/728/373/20, а саме транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 36).

Постановою державного виконавця Бахмацького відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Л.М. від 10 травня 2023 року призначено суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» у ВП № 64511557 з примусового виконання виконавчого листа № 2/728/373/20 (а.с. 22).

За результати звіту ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 11 травня 2023 року №270, ринкова вартість вантажного автомобіля MAN 10.150, 1992 року випуску, власником якого є ОСОБА_1 , на дату оцінки становить 191 600 грн (а.с. 17-21).

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Захист прав в порядку цивільного судочинства здійснюється у позовному провадженні, а також у інших, спеціальних (окремих) провадженнях, зокрема в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (розділ VII ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

Згідно з п. 6, 15, 22 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження № 12-18гс18) зроблено висновок, що «чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 12 Закону № 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) зазначено, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись зі скаргою, ОСОБА_1 просив суд поновити строк на оскарження звіту від 11 травня 2023 року про оцінку вантажного автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , а також визнати таким, що не підлягає застосуванню у ВП № 64511557 звіт від 11 травня 2023 року № 270 про оцінку вантажного автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, боржник указував на те, що у постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності держаний виконавець порушивши вимоги ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», не зазначив об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектацію, потребу у ремонті автомобіля, а звіт про оцінку вантажного автомобіля було виконано з порушенням чинного законодавства.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржити оцінку майна можливо лише в порядку оскарження рішень та дій державних виконавців, проте дійшов до помилкового висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на відсутність вимоги про визнання неправомірними дій/бездіяльності державного виконавця.

На думку апеляційного суду, закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв з надмірним формалізмом, не взявши до уваги, що скарга ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження, тобто боржника, подана в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, та являється і по суті, і за складом сторін скаргою на дії державного виконавця.

Те, що ОСОБА_1 в резолютивній частині скарги не наведено вимогу про необхідність визнати неправомірними дії державного виконавця щодо оцінки майна, не змінює її мотивів, оскільки скаржник вважає, що незазначення державним виконавцем необхідних характеристик транспортного засобу при призначенні суб`єкта оціночної діяльності, є порушенням методики оцінки майна і вплинуло на висновок про вартість предмета оцінки. Тобто, неможливо вирішити скаргу заявника по суті, не надавши правової оцінки діям державного виконавця в ході призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Колегія суддів зважає також на наявність постанови Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 2-881/11 (провадження № 61-2851св23), якою за аналогічних обставин та вимог скарги її вирішено по суті судами всіх інстанцій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», від 01 березня 2002 року, заява № 48778/99, § 25).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці та бути ефективним» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року, № 2672/03 і 69829/01).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на звернення до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваниллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами певних визначених законом процедур, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява № 28090/95; від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заява № 38366/97; від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України», заява № 24003/07).

Застосування судом правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватися із урахуванням обставин конкретної справи та із забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд. Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, потрібно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 520/11358/15-ц (провадження № 61-1397св19).

Ураховуючи наведене у сукупності, висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є передчасним, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2023 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко