Справа № 466/8655/23
Провадження № 2/466/2096/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу , -

в с т а н о в и в:

22.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 73 120 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2022 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір про співробітництво, згідно умов якого вони домовились об`єднати зусилля для просування наявного бізнесу в сегменті іншомовного пошуку у мережі інтернет для отримання прибутку.

Договором передбачено, що позивач зобов`язується надати відповідачу позику в сумі 10 000 доларів США. Перша черга становила 7 500 доларів США. Відповідач зобов`язався віддавати позивачу 50 відсотків від прибутку від неіншомовного бізнесу та 50 відсотків від прибутку іншомовного, але не менше ніж 500 доларів США на місяць, з моменту укладання договору.

На виконання договору, відповідачем було перераховано 1500 доларів США за січень-березень 2023 року.

Однак, станом на даний час останній зобов`язання за договором не виконує, перерахування коштів не здійснює, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість перед позивачем, а саме: за квітень-липень 2023 року 2000 доларів США.

У зв`язку з наведеним, позивач 29.03.2023р. звертався до відповідача із письмовою вимогою про виконання умов договору та перерахування коштів, яка залишилась без реагування.

За таких обставин, позивач змушений звернутись до суду із заявленими вимогами, просить стягнути з відповідача 2000 доларів США, що станом на 01.08.2023р., за офіційним курсом НБУ, еквівалентно 73 120 грн.

Провадження у справі відкрито 30.08.2023р., розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

22.12.2022 року між сторонами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір про співробітництво, відповідно до якого останні домовились об`єднати зусилля для просування наявного бізнесу в сфері іншомовного пошуку у мережі інтернет для отримання прибутку.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що позивач зобов`язується надати відповідачу позику у межах 10 000 доларів США. Перша черга позики становить 6 000 доларів США, залишок буде наданий в разі необхідності.

Згідно п. 4.2 Договору, відповідач зобов`язується повернути позику отриману від позивача. До моменту повернення позики відповідач зобов`язується віддавати позивачу 50 відсотків від прибутку не іншомовного бізнесу та 50 відсотків від прибутку іншомовного бізнесу, але не менше ніж 500 (п`ятсот) доларів США на місяць.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказувався факт укладення договору позики і його умови. Такі правові висновки щодо застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.

Зважаючи на викладене, враховуючи пункт 3.1 Договору, позивач повинен був спочатку передати відповідачу обумовлену суму позики, після чого в останнього б виникав обов`язок повернення боргу.

Як вказувалось вище, згідно п. 4.2 Договору, відповідач зобов`язується повернути позику отриману від позивача. До моменту повернення позики відповідач зобов`язується віддавати позивачу 50 відсотків від прибутку не іншомовного бізнесу та 50 відсотків від прибутку іншомовного бізнесу, але не менше ніж 500 (п`ятсот) доларів США на місяць.

Між тим, жодних доказів, що така позика була передана позивачем відповідачу, а також доказів отриманого відповідачем прибутку від певного виду діяльності, суду не надано. В матеріалах справи відсутні і будь-які боргові розписки, або інші документи, які б підтверджували передачу таких коштів.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Окрім того, позивач зазначає в позовній заяві про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, однак жодних аргументів на підтвердження існування між сторонами таких правовідносин, суду не надано.

Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що між сторонами не виникли правовідносини, що випливають із договору позики, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення боргу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 203, 526, 527, 530 , 1046, 1047 ЦК України, суд ,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 2000 (дві тисячі ) доларів США, що еквівалентно - 73 120 (сімдесят три тисячі сто двадцять) грн. заборгованості за договором про співробітництво від 22.12.2022р. відмовити.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Зима