Дата документу 27.04.2023Справа № 554/3551/23
Провадження № 2/554/6168/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» про визнання права власності на майно та припинення договору іпотеки; третя особа: ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями до мого провадження надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» про визнання права власності на майно та припинення договору іпотеки; третя особа: ОСОБА_3 , в якій позивач просить визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати договір іпотеки №83/06-К від 09.03.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_2 припиненим.

Зазначену позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року (в редакції від 01.01.2022 року), з 01 січня 2023 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою: ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано майновий позов з ціною позову 677415,98 гривень та немайновий позов.

Таким чином, оплата судового збору за подання даної позовної заяви має бути здійснена позивачем у розмірі 7848,16 гривень, але позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 5029 грн., що не відповідає сумі та кількості заявлених позовних вимог, тому позивачу необхідно доплатити суму судового збору в розмірі 2818,16 грн. та відповідно до ст.177 ЦПК України, додати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 просить зменшити суму судового збору за подання позову, оскільки згідно відомостей про суму виплачених доходів та утриманих податків станом на 2023 рік вбачається, що за рік її дохід становить 100410, 76 грн., тобто розмір судового збору не може перевищувати суму 5020,5 грн.

На думку позивача, розмір судового збору значно перевищує 5% розміру річного її доходу, тому вона позбавлена можливості сплатити таку надмірно високу ставку судового збору.

У задоволенні клопотання про зменшення судового збору суд вважає за доцільне відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Крім того, відповідно до п.1. ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, за змістом наведених норм єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони, який унеможливлює чи створює істотні перешкоди у сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, про наявність якого сторона має надати належні і допустимі докази.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Так, до позову позивачем додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_1 отримала дохід за 2022 рік в розмірі 100410,76 грн.

Позивачем не було подано нових доказів відсутності інших джерел доходу, а тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що докази, надані позивачем за позовом на підтвердження доводів про неможливість сплати судового збору, не дають достатньо підстав для зменшення розміру судового збору за подання до суду позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення судового збору при подачі заяви до суду.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

При цьому, необхідно зазначити, що визначення майнового стану фізичної особи, крім довідок про доходи, включає в себе також відповідну інформацію про наявність володіння та користування особою рухомим та нерухомим майном, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, склад сім`ї тощо.

Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують дані правовідносини, звільнення або розстрочення судових витрат, є мірою, яка застосовується за наявності обставин, коли судом встановлено документально підтверджену майнову неможливість сплати особою судового збору у певному розмірі ні на даний час, ні в майбутньому. Таким чином, застосування вказаних норм права проводиться судом з врахуванням майнового стану сторони.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зменшення судового збору- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» про визнання права власності на майно та припинення договору іпотеки; третя особа: ОСОБА_3 , - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, про що його повідомити.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Чуванова