Справа №473/1380/23
Провадження № 22-з/812/54/23
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
15 вересня 2023 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,
при секретарі судового засідання - Лівшенку О.С.,
за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про місце, дату та час судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко Ірини Борисівни про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського Максима Михайловича, неправомірну бездіяльність начальника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
30 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського М.М., бездіяльність керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського М.М., бездіяльність керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Скасовано постанову головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського М.М. від 14 листопада 2022 року про закінчення виконавчого провадження №105441196.
Зобов`язано головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського М.М. здійснити розрахунок заборгованості за аліментами в виконавчому провадженні №105441196, відкритому на виконання рішення місцевого Вознесенського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2003 року в справі № 2-124/03, за період з 01.12.2018 по 24.03.2019.
В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо нездійснення контрою у виконавчому провадженні ВП №105441196 та неприйняття постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 09 березня 2023 року відмовлено.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року частково задоволено заяву адвоката Чередніченко І.Б. про стягнення з Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто з відділу ДВС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн. 00 коп.
Не погоджуючись із ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року, в частині відмови у задоволенні скарги про визнання протиправною бездіяльності керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо нездійснення контрою у виконавчому провадженні ВП №105441196 та неприйняття постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 09 березня 2023 року, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, якій просила ухвалу суду першої інстанції в її оскаржуваній частині скасувати ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити її скаргу.
В апеляційній скарзі на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Чередніченко І.Б. просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині визначеної судом суми витрат на правничу допомогу та стягнути з Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) замість 2000 грн. - 2666,67 грн. витрат на правничу допомогу.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом - Чередніченко І.Б. на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року та від 28 червня 2023 року задоволено.
Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2023 року в частині відмови у задоволені вимог про визнання бездіяльності начальника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог.
Визнано бездіяльність начальника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо неприйняття постанови про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 09 березня 2023 року, поданої у виконавчому провадженні № 105441196 неправомірною.
Зобов`язано начальника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вчинити дії передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 червня 2023 року змінено.
Стягнено з Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн
24 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чередніченко І.Б. звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить вирішити питання про розподіл судових витрат.
Мотивуючи заяву вказувала, що оскільки судом вимоги скарги задоволено повністю, з Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн.
На день розгляду апеляційним судом вказаної заяви клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу від Біляєвського відділу ДВС не надходило.
Про дату, час та місце розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином, що в силу присів ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи та подану заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд прийшов до такого висновку.
За приписами статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Згідно пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень частин 3,4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, сторона по справі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги.
Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою представник стягувача адвокат Чередніченко І.Б. зазначала, що заявник несе витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 2000 грн. Докази про понесені заявником витрати будуть надані суду після ухвалення судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у справі ОСОБА_1 надавалася адвокатом Чередніченко І.Б. на підставі договору про надання правової допомоги від 20 січня 2023 року та ордеру про надання правничої правової допомоги ВЕ № 1081475.
На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом суду надано:
- договір від 20 січня 2023 року про надання правничої допомоги;
- договір від 19 червня 2023 року про зміни до договору про надання правової допомоги від 20 січня 2023 року у якому сторони визначили гонорар в розмірі 2000 грн.;
- акт виконаних робіт від 24 липня 2023 року;
- квитанцію до прибуткового касового ордера від 24 липня 2023 року про сплату ОСОБА_1 гонорару у розмірі 2000 грн ( а.с.170,171,172-173).
Разом з тим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу було заявлено адвокатом Чередніченко І.Б. в апеляційній скарзі та зазначено про надання доказів понесення судових витрат після ухвалення судового рішення.
На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу надано всі необхідні документи та квитанцію про сплату ним адвокату 2000 грн.
Біляївський відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не заявляв.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко І.Б. про ухвалення додаткового рішення та стягнути з Біляївський відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.
Керуючись ст. ст. 141,246, 270, 381, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву представника стягувача ОСОБА_1 - адвоката Чередніченко Ірини Борисівни про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського Максима Михайловича, неправомірну бездіяльність начальника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), задовольнити.
Стягнути з Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.
Головуючий Ж.М. Яворська
Судді Т.М. Базовкіна
Повний текст постанови складено 15 вересня 2023 року