ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4932/22
Провадження № 2/362/678/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.23 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретарів Берковської Д.С., Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Яровенко В.М. звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 , в якому він просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.07.2014 року між сторонами по справі зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2018 року розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , відносно якої позивач записаний батьком.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустовіти, Миронівського району Київської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Приблизно за тиждень до початку війни 24.02.2022 року відповідачка по справі зателефонувала позивачу і запропонувала йому, що він відмовився від їхньої дитини. Почала казати, що він не буде оплачувати аліменти стягнуті за рішенням суду та йому скасують борг, який виник у нього по сплаті аліментів.

Позивач повідомив, що від своєї дитини відмовлятися не буде, а борг по аліментах все одно виплатить з часом. І відповідачка повідомила його, що він не є батьком дитини.

Після телефонної розмови позивач почав сумніватися, що є батьком ОСОБА_4 . І почав згадувати, що відповідачка до народження дитини навчалася у Переяславі-Хмельницькому та періодично залишалася проживати у своєї сестри в тому ж Переяславі-Хмельницькому. А, він проживав з батьками відповідачки у їх будинку у м. Васильків Київської області.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 16).

31.01.2023 року до суду від представника ОСОБА_2 адвоката Стукалової І.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що як вбачається із змісту позову, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 свої вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої він сплачує аліменти за рішенням суду від 18.04.2017 р. вказує, що відповідач в телефонній розмові запропонувала йому відмовитись від дитини та звільнитись від боргу по аліментам, сказавши, що він не є батьком дитини. Це стало приводом для сумнівів, оскільки до народження дитини відповідач навчалась у Переяслав-Хмельницькому, звідки і повідомила йому про вагітність. Зважаючи на зазначене позивач сумнівається, що він є батьком дитини, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Вказаний позов став для відповідачки повною несподіванкою, а обставини, викладені в ньому - відвертим цинізмом.

Так, вона з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.07.2014 p., який розірвали 31.07.2018 р. в судовому порядку. Від шлюбу з позивачем вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як повідомляє відповідач, позивач не приділяв і не приділяє належної уваги своїй дитині, не цікавиться нею, не приймає участі у її житті.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2017 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, позивач не виконує належним чином свій батьківський обов`язок по утриманню дитини, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка станом за 01.12.2022 р. становить 37147,40 грн., що стверджується довідко-розрахунком заборгованості по аліментам, виданої 31.12.2022 р. старшим державним виконавцем Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Нещодавно позивач звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, однак рішенням суду від 21.09.2021 р. в задоволенні його позову було відмовлено.

Зважаючи на вищезазначене, на думку відповідача, метою звернень позивача до суду насправді ухилення від сплати аліментів на утримання своєї дитини, які він не бажає платити.

При цьому, позивач наводить факти, які є образливими для позивача, порочать її честь та гідність як жінки, яка перебуваючи у шлюбі завагітніла та народила дитину.

Так, позивач вказує, що відповідач навчалась в м. Переяслав-Хмельницький та саме там дізналась про вагітність, про що повідомила йому.

Вказані факти не заслуговують на увагу і не мають прийматися судом, оскільки спростовуються наступними доказами.

Так, як вбачається з диплому ОСОБА_2 від 30.06.2016 р. вона дійсно навчалась у Державному вищому навчальному закладі «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди», який закінчила у 2016 р. при цьому, позивач навчалась на заочною формою навчання (п.3.2. додатку до Диплому), тобто перебувала там лише в період здачі сесії.

Крім того, про наявність вагітності позивач дізналась, провівши УЗД діагностику в медичному центрі «Нова Медікал» в м. Василькові.

Відтак, наведені позивачем факти спрямовані на приниження відповідача, виставлення її в поганому світлі передсудом та оточенням.

Враховуючи все вищезазначене, вважає, що головним доказом для вирішення даного спору має бути саме висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, проти проведення якої відповідач не заперечує, і готова забезпечити надання генетичного матеріалу неповнолітньої дитини експерту у визначений законом строк та порядок.

Враховуючи викладене, вважає, що позивачем не доведені і не підтверджені належними і допустимими доказами обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а тому просила в задоволенні позову відмовити (а.с. 26-29).

22.02.2023 року до суду від представника позивача адвоката Яровенко В.М. надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначає, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідачем висловлюється думка, що метою звернення до суду з цим позовом є ухилення позивача від сплати аліментів на утримання своєї дитини, які він ніби то не бажає платити. Зазначає, що це хибне твердження відповідача.

Жодним чином він не збирався образити відповідача по справі, але відповідач особисто запропонувала йому як він попередньо зазначав у позовній заяві за тиждень до початку війни 24.02.2022 року відповідач по справі зателефонувала йому і запропонувала мені, щоб він відмовився від їхньої дитини. Почала казати, що він не буде оплачувати аліменти стягнуті за рішенням суду та йому скасують борг який виник у нього по сплаті аліментів.

Позивач повідомив, що від своєї дитини відмовлятися не буде, а борг по аліментах все одно виплатить з часом. І відповідачка повідомила його, що він не є батьком дитини.

Після телефонної розмови він почав сумніватися, що є батьком ОСОБА_4 . І почав згадувати, що відповідачка до народження дитини навчалася у Переяславі-Хмельницькому та періодично залишалася проживала у своєї сестри в тому ж Переяславі -Хмельницькому. А, він проживав з батьками відповідачки у будинку у місті Васильків Київської області.

Відповідачка у своєму відзиві на позов посилається на практику ЄСПЛ, який вказував у своїй практиці, що на сьогодні ДНК- тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

То в цьому він повністю підтримую відповідача, оскільки і сам у підготовчому судовому засіданні підтримує своє клопотання призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої буду просити доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, що знаходиться за адресою: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4, для визначення біологічного походження дитини - ОСОБА_3 , яка народилася

ІНФОРМАЦІЯ_3 на перед вдячний відповідачці, що вона зазначила у відзиві на позов, що наперед не заперечує проти проведення експертизи «і готова забезпечити надання генетичного матеріалу неповнолітньої дитини експерту у визначений законом строк та порядок» (а.с. 43-44).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2023 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу з використанням ДНК у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та провадження у справі зупинено (а.с.50-52).

05.07.2023 року до суду від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов висновок експерта №103-102-2023 від 20.06.2023 року (а.с.61-66).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2023 року відновлено провадження у справі (а.с.67).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Яровенко В.М. про забезпечення позову, відмовлено (а.с.76-78).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2023 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Яровенко В.М. про зупинення провадження у справі, відмовлено (а.с.80-81).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 83-84).

Представник ОСОБА_1 адвокат Яровенко В.М., в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань до суду від нього не надходило (а.с. 91).

Представник ОСОБА_2 адвокат Стукалова І.В., в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності і у задоволенні позову просила відмовити, враховуючи висновок експерта.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив відповідача, відповідь на відзив представника позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2018 року було розірвано (а.с. 6).

Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіює свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно із висновком експерта №103-102-2023 від 20.06.2023 року встановлено що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менше ніж 99,99% (а.с. 61-65).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Так, ст. 136 СК України передбачено, що особа, яка записана дитини відповідно статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батькам, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. На має право оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно з п. 11 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно із пунктом 9 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

При цьому, основним і найбільш достовірним доказом у даній категорії справ для встановлення кровного споріднення є генетична експертиза. Її вірогідність складає 99.99%. Висновок судово-генетичної експертизи є підставою для категоричного висновку про відсутність кровного споріднення між батьком та дитиною, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення/спростування батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до практики ЄСПЛ, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження або спростування їх близьких стосунків (справа Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, від 07 травня 2009 року, п. 34).

Як вбачається із висновку експерта №103-102-2023 від 20.06.2023 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 практично доведено (а.с.62-65).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Аналізуючи дану статтю слід зазначити, що судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Окрім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України призначення експертизи є способом забезпечення доказів.

За правилами ч. 2 ст. 102 ЦПК України - предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Тобто, відповідно до вимог національного законодавства та практики ЄСПЛ єдиним доказом кровного споріднення є висновок експерта (тест ДНК).

Суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, шляхом задоволення клопотання про призначення експертизи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Суд приходить до висновку, оскільки відповідно до висновку експерта №103-102-2023 від 20.06.2023 року встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менше ніж 99,99%., та оскільки тест ДНК станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; доказова цінність такого тесту переважає будь-який доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження наданими доказами, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 134, 136 СК України, статтями 12, 76, 81, 106,109, 141, 200, 259 263-265, 268, 352, ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 : місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко