Справа № 200/4111/17
Провадження № 2/932/237/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника позивачів ОСОБА_4

представників відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_8 до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор», Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в уточненій редакції якого позивачі просили суд: стягнути солідарно з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 468 086,98 грн., що складається з вартості відновлювального ремонту; на користь ОСОБА_1 вартість проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 800,00 грн., вартість проведення експертного дослідження у розмірі 675,00 грн., вартість послуг евакуатора у розмірі 1 000,00 грн. та 105 000,00 грн. моральної шкоди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилались на те, що 03.08.2016 ОСОБА_1 , під час керування автомобілем марки «TOYOTA COROLA» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , внаслідок наїзду на щебінь, що знаходився на дорозі, пошкодив вищезазначений автомобіль.

Виходячи з того, що відповідачі не забезпечили належного технічного стану покриття дороги, що стало передумовою пошкодження автомобіля, а також не організували встановлення відповідних попереджувальних дорожніх знаків, позивачі вважали за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди позивач ОСОБА_1 зазначив, що її розмір відповідає тим незручностям, які спричинені пошкодженням автомобіля, що потягло за собою зміну звичного темпу життя та стало причиною стресу.

КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» ДМР було подано відзив доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними в частині до комунального підприємства, оскільки станом на 03.08.2016 не був власником вулично-дорожньої мережі м.Дніпропетровська, не ремонтував Полтавське шосе (місце завдання шкоди) та не укладав відповідних договорів на здійснення ремонтних робіт.

Дочірнім іноземним підприємством «Дніпродор» було надано відзив на позовну заяву доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами в частині до дочірнього іноземного підприємства, оскільки в уточненій позовній заяві відсутнє правове обґрунтування таких вимог, а також відсутні належні докази не винуватості ОСОБА_1 у подіях, що мали місце 03.08.2016. Також останнім було надано заперечення на відповідь на відзив.

Департаментом благоустрою та інфраструктури ДМР було надано відзив на позовну заяву доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами в частині до департаменту, оскільки ділянка дороги, де було заподіяно шкоду, перебуває на балансі КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» ДМР.

Позивачами було надано відповідь на відзиви.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська під 14.03.2017, відкрито провадження у справі.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_9 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. якою 13.08.2018 постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження та призначення до розгляду.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_10 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_11 яким 19.05.2020 постановлено ухвалу про її прийняття та призначення до розгляду.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_11 у відставку, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Яковлеву Д.О., яким 29.07.2020 постановлено ухвалу про її прийняття та призначення до розгляду.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_12 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукіновій К.С. якою 01.02.2021 постановлено ухвалу про її прийняття та призначення до розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2021 залучено до розгляду у справі у якості співвідповідача КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» ДМР.

У зв`язку із закінченням відрядження судді Лукінової К.С. до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцеволу В.В., яким 03.02.2022 постановлено ухвалу про її прийняття та призначення до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.06.2022 виправлено описку в ухвалі від 03.02.2022.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2022, клопотання Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» про призначення експертизи, залишено без задоволення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.09.2022 закрито підготовче провадження у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2023 заяву Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор» про забезпечення доказів, залишено без задоволення.

У судовому засідання позивач та представники позивачів підтримали позовні вимоги та надали пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві.

У судовому засіданні представники відповідачів заперечували проти заявлених позовних вимог, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «TOYOTA COROLA» державний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_8 .

Згідно з копією протоколу про адміністративне правопорушення від 03.8.2016, в м.Дніпропетровську по вул.Полтавське шосе, 1,5 км від (ЕС) перехрестя Полтавського шосе та вул.Мохова водій ОСОБА_13 керуючи автомобілем «TOYOTA COROLA» державний номерний знак НОМЕР_1 не зреагував на зміну дорожньої обстановки, а саме наявності щебеню на дорозі, внаслідок чого відбувся не керований рух автомобіля та перекидання транспортного засобу, у результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до копії постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2016 (справа №199/5728/16) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за скоєння ДТП, яке мало місце 03.08.2016 у м.Дніпро. Передумовою ДТП стало порушення Гаврилюком п.12.1 ПДР.

Згідно з копією постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.09.2016 постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2016 (справа №199/5728/16) скасовано, провадження у справі закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що на місці скоєння ДТП були відсутні знаки попередження ведення дорожніх робіт, що вбачається зі схеми ДТП та пояснень ОСОБА_1 .

Відповідно до копії висновку експертного дослідження №18/10.1-59 від 13.10.2016 складеного експертом ОСОБА_14 , у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «TOYOTA COROLA» ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.1. ПДР.

Згідно з копією звіту про вартість матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу №12/08/16 від 16.08.2016 складеного ОСОБА_15 , матеріальний збиток спричинений власнику автомобіля «TOYOTA COROLA» державний номерний знак НОМЕР_1 становить 225421,52 грн. У вказаному висновку зазначено, що: дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу 225460,52 грн.; вартість відновлювального ремонту транспортного засобу 468086,98 грн.; вартість матеріального збитку 225421,32 грн.

Відповідно до копії договору про закупівлю за державні кошти від 27.07.2016 укладеного між Департаментом благоустрою та інфраструктури ДМР і Дочірнім іноземним підприємством «ДНІПРОДОР», останній зобов`язався у 2016 році надати послуги з поточного ремонту автошляхів у м.Дніпропетровську (Амур-Нижньодніпровський район, Індустріальний район, Самарський район). Строк надання послуг до 31.12.2016. Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016.

Згідно з копією положення про Департамент благоустрою та інфраструктури ДМР затвердженого рішенням міської ради №34/8 від 18.05.2016: Департамент благоустрою та інфраструктури ДМР є виконавчим органом ДМР; Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс; Департамент має право від імені та в інтересах територіальної громади і від свого імені самостійно укладати договори; основним завданням Департаменту є організація управління об`єктами благоустрою та інфраструктури комунальної власності територіальної громади міста, організація експлуатації та утримання об`єктів інфраструктури міста відповідно до законодавства, у межах Положення та договірних зобов`язань.

Згідно з копією листа заступника директора Департаменту благоустрою та інфраструктури ДМР Самілик О.М. від 26.03.2021 за вих.№3/8-578, ділянка дороги протяжністю 1 500 м від перехрестя шосе Полтавське та вул.Мохова перебуває на балансі КП «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів».

За змістом частини третьої статті 14, частини першої статті 16 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.26 ЗУ «Про дорожній рух» при виконанні робіт в смузі відведення автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, якщо це загрожує безпечному чи безперебійному руху транспорту і пішоходів, організації, що відповідають за утримання автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, можуть закрити чи обмежити рух на основі погодженого з Національною поліцією ордера, який видається відповідним дорожнім органом, а в містах - службою місцевого державного органу виконавчої влади та місцевого самоврядування. У ордері викладаються умови заборони або обмеження руху, порядок інформування про це учасників дорожнього руху, заходи щодо безпеки дорожнього руху і строки проведення робіт. Порушення цих вимог тягне за собою матеріальну відповідальність організацій, що виконують роботи.

У пункті 1.10 розділу І "Загальні положення" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) зазначено, що дорожні роботи - роботи, пов`язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху.

Про проведення дорожніх робіт попереджає тимчасовий дорожній знак 1.37 ПДР України "Дорожні роботи", який встановлюється перед місцями проведення будь-яких робіт на дорозі на відстані 10-15 м від місця проведення робіт. Тимчасові дорожні знаки розміщуються на переносних пристроях, дорожньому обладнанні або закріплюються на щиті з фоном жовтого кольору і мають перевагу перед постійними дорожніми знаками.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Стандарту Укравтодору 45.2-6:2006 "Порядок огородження та організація руху в місцях проведення дорожніх робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг", затвердженого наказом Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор) від 01 березня 2006 року № 76, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - СОУ 45.2-6:2006), цей стандарт установлює порядок огородження та організацію безпеки дорожнього руху на ділянках та місцях проведення робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування. Основні положення та типові схеми організації дорожнього руху цього стандарту застосовують під час будівництва, реконструкції, ремонті і утриманні доріг, штучних споруд, проведенні аварійних та інших робіт у межах смуги відведення доріг.

Проведення робіт на діючій ділянці дороги фізичні та юридичні особи здійснюють після огородження та облаштування технічними засобами ОДР ділянки, місця проведення робіт згідно з тимчасовою схемою ОДР, наданій у: - проектній (технологічній) документації на реконструкцію або ремонт ділянки дороги; - ордері (або дозволі), одержаному в установленому порядку від власника дороги або уповноваженого ним органу. Ділянки дороги, на яких виконують аварійні роботи, роботи з поточного ремонту та утримання доріг, ліквідації недоліків експлуатаційного стану, визначених перевіркою згідно з ДСТУ 3587, операційний контроль якості робіт слід облаштовувати за тимчасовими типовими схемами ОДР (пункт 4.2 СОУ 45.2-6:2006).

Пунктом 4.7 СОУ 45.2-6:2006 передбачено, що завершена реконструкцією або капітальним ремонтом ділянка дороги підлягає невідкладній передачі організації, що утримує цю дорогу, згідно з установленим ордером порядком, про що складається відповідний акт. До підписання акта передачі ділянки дороги до експлуатаційного утримання, відповідальність за забезпечення безпеки руху на ділянці дороги несе виконроб підприємства, яке виконувало роботи.

До початку проведення робіт визначену ділянку або місце виконання робіт слід облаштувати тимчасовими технічними засобами згідно з тимчасовою схемою ОДР. Постійні дорожні знаки, дія яких розповсюджується на ділянку проведення робіт і суперечить прийнятій схемі ОДР, повинні бути зняті або зачохлені на період виконання робіт. Перед ділянкою на період виконання робіт допускається встановлювати транспаранти, які інформують про місце і характер робіт. Транспаранти слід розміщувати за межами узбіччя дороги разом з першим тимчасовим знаком 1.37 (пункт 7.3.1 СОУ 45.2-6:2006).

Згідно з пунктом 7.4.2 СОУ 45.2-6:2006 відновлення руху транспорту після реконструкції або капітального ремонту на визначеній ділянці дороги здійснюється після передачі її по акту підприємству, яке утримує дорогу.

Положеннями пунктів 2, 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Єдині правила), передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями. Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно- кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести: наявність шкоди; неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. В цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях немає вини у заподіянні шкоди (аналогічний висновок міститься у постанові ВС/КЦС від 23.02.2022 прийнятій за результатами розгляду справи №473/468/17).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (див. постанову Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17).

З огляду на вищевикладене, позивачами було вірно визначено коло відповідачів за шкоду, яку їм спричинено в результаті ДТП, яке мало місце 03.08.2016, оскільки саме на балансоутримувача дороги покладено обов`язок встановлення попереджувальних знаків, а на особу яка здійснює ремонтні роботи - встановлення огородження та облаштування технічними засобами ділянки, докази наявності яких відповідачами суду не були надані.

В той же час щодо визначення розміру матеріальної шкоди спричиненої ОСОБА_8 у розмірі 468086,98 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу №12/08/16 від 16.08.2016 ринкова вартість транспортного засобу становить 225460,52 грн., а вартість відновлювального ремонту 468086,98 грн., тобто застосуванню підлягає порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу передбачений ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як роз`яснено у п.15 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статті 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є економічно необґрунтованим,- витрати на ремонт перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця пригоди.

Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на те, що наявна в матеріалах справи копія оцінки розміру збитків не містить висновку щодо вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі вартості відновлювального ремонту є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно вказаних норм матеріального права у разі якщо власник не згоден із визначенням транспортного засобу фізично знищеним, йому саме відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Доказів та вимог щодо відшкодування реальних збитків, позивачами не заявлено.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення вартості проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 800,00 грн., вартості проведення експертного дослідження у розмірі 675,00 грн. та вартості послуг евакуатора, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними доказами.

Так надані позивачем:

- копія квитанції про сплату суми у розмірі 1000,00 грн. не містить ідентифікаційних даних, які б пов`язували її існування з обставинами, що мали місце 03.08.2016;

- витрати у розмірі 675,00 грн. пов`язані з проведенням дослідження №18/10.1-59 від 13.10.2016 не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів, оскільки за правилами ЦК України, на позивача покладено обов`язок доведення розміру шкоди, а не своєї не винуватості;

- витрати у розмірі 800,00 грн. пов`язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку, не підлягають відшкодуванню оскільки матеріали справи не містять даних щодо наявності у СПД ОСОБА_16 права на здійснення господарської діяльності.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, позивачем у позові зазначено, що спричинена йому моральна шкода полягає у незручностях, які спричинені пошкодженням автомобіля, що потягло за собою зміну звичного темпу життя та стало причиною стресу.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що позивачем не надано належних доказів на спричинення моральної шкоди, а доводи викладені в позові є загальними, абстрактними, вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_8 до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, Дочірнього іноземного підприємства «Дніпродор», Комунального підприємства «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 24.03.2023 року.

Суддя В.В. Куцевол