Ухвала

9 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 452/2880/20

провадження № 61-8346ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення,

ВСТАНОВИВ:

1 червня 2023 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, повний текст якої складено 10 квітня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до суду докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження; виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній підстави касаційного оскарження, надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Заявнику роз`яснено, що якщо доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Заявнику роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали, касаційний суд як підставу касаційного оскарження

пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме пункт 4 частини третьої статті 411 ЦК України, при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження не врахує.

Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху, касаційний суд дійшов висновку, що заявник не надала суду доказів, які б підтвердили дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, що оскаржується. Роз`яснено, що такими доказами можуть бути, зокрема, конверт, в якому судом направлено копію оскаржуваної постанови; безпосередньо надіслана заявнику копія судового рішення суду апеляційної інстанції або супровідний лист, які містили б відмітку про дату та вхідний номер поштового відправлення; розписка про отримання копії судового рішення, тощо.

Окремо касаційним судом зауважено, що заява про видачу копію постанови, яка долучена до касаційної скарги, не свідчить про отримання копії оскаржуваного судового рішення саме 18 травня 2023 року, оскільки така заява не містить відомостей щодо отримання її судом (дата та вхідний номер).

Копія ухвали Верховного Суду від 20 червня 2023 року направлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену ОСОБА_1 у касаційній скарзі.

Копію ухвали суду від 20 червня 2023 року ОСОБА_1 отримала 22 липня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

4 серпня 2023 року до касаційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій заявник зазначає, що пропуск строку на касаційне оскарження зумовило отримання нею копії оскаржуваної постанови лише 18 травня 2023 року.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 повторно надано копію заяви про видачу копію постанови, яка не містить відомостей щодо отримання її судом.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

В ухвалі від 20 червня 2023 року касаційний суд зазначив, що наданий заявником доказ не свідчить про отримання копії оскаржуваного судового рішення саме 18 травня 2023 року.

Надання заявником аналогічного доказу не є належним усуненням недоліку і свідчить про невиконання вимог ухвали.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_1 належних доказів, що підтверджують дату отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції, не надано, вказане свідчить про невиконання нею вимог ухвали Верховного Суду від 20 червня 2023 року, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за її касаційною скаргою і є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 березня 2023 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук