Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання Проценко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 , у якій, з урахуванням позовної заяви у новій редакції від 20 березня 2023 року, просить суд ухвалити рішення, яким:

- розірвати договір № 1596, укладений 01 червня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким останній зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за максимальними розцінками виконавця;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 104 550 грн 00 коп., які складаються з наступного:

вартість виробів відповідно до п. 2.1. Договору 95 600 грн 00 коп.;

вартість витратних матеріалів 8 950 грн 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000 грн 00 коп. на відшкодування спричиненої моральної шкоди;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп. та судовий збір у сумі 1 073 грн 60 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що01 червня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 , як замовником, та відповідачем ОСОБА_2 , фізичною особою-підприємцем, як виконавцем, було укладено Договір № 1596.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за максимальними розцінками виконавця.

Згідно з п. 1.2. даного Договору замовник зобов`язується оплатити і прийняти готові вироби і роботу відповідно до умов цього Договору.

Якість виробів, які поставляються за Договором, згідно з п. 1.3., повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробу.

Вартість виробів відповідно до п. 2.1. Договору становить 95 600 грн 00 коп.

Після виконання замовником пункту 3.1. Договору, тобто оплати вартості виробів, що становить 95 600 грн 00 коп., виконавець відповідно до п. 3.2. Договору зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби упродовж 28-ми робочих днів. У разі якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний вигин і т.п.), термін передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 40 робочих днів.

Згідно з п. 4.3. Договору у разі невиконання п. 3.2. цього Договору виконавець зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості цього Договору за кожен робочий день прострочення.

Позивач стверджує, що при виконанні зобов`язань за Договором здійсненні виконавцем робіт по монтажу ПВХ конструкцій у замовника, з`ясувалося, що виготовлення ПВХ конструкцій було здійснено не в повному обсязі та без відповідної якості товару, а саме:

-розмір виготовлених конструкцій не відповідає розміру віконних отворів замовника. Пропозиція працівників виконавця заварити великі прошари між віконними отворами та ПВХ конструкціями позивача категорично не влаштовує. Позивач вважає, що прошари досить великих розмірів, а, отже, ПВХ конструкції було виготовлено не у відповідності здійсненим замірам, тому, на його переконання, ПВХ конструкції повинні бути виготовлені заново у відповідності до індивідуальних вимірів віконних отворів замовника;

- при укладанні Договору та узгодженні його умов сторони домовилися, що будуть відчинятись дві віконні ПВХ конструкції, натомість у позивача відкривається тільки одне вікно, а відкриття другого вікна функціонально не передбачено;

- при узгодженні умов Договору позивачем, як замовником, було висунуто побажання щодо затемненого скла у ПВХ конструкціях, натомість скло в них прозоре, без затемнення;

- ПВХ конструкції на два бокових вікна трикутної форми взагалі не було виготовлено, що позивач вважає грубим порушенням умов Договору, оскільки ПВХ конструкції буде встановлено частково. Зважаючи на доводи виконавця про припинення виготовлення ПВХ конструкцій зазначеної форми виробником, позивач переконаний, що гроші та компенсація за неможливість встановлення ПВХ конструкцій у бокові вікна у визначеному розмірі повинні бути йому сплачені, як замовнику за Договором.

Окрім того, позивач стверджує, що роботи по встановленню дверей на балкон та комплектуючих було здійснено дуже неякісно, а саме: двері встановлено вкрай нерівно, пристрій замикання/відкривання дверей працює погано. Також взагалі не було встановлено поріг при переході з кімнати до балкону.

Про вищезазначені неякісно проведені роботи за договором позивач повідомив працівників виконавця відповідача за позовом та наполягав на усуненні виявлених недоліків, однак відповідачем роботи по усуненню недоліків, виправленню неякісно здійснених робіт з монтажу ПВХ конструкцій, не виконано, а віконні ПВХ конструкції, що не відповідають замірам віконних отворів, не замінено.

Разом з тим, позивач вказує, що на початку проведення монтажних робіт ПВХ конструкцій працівниками виконавця було висунуто вимоги про сплату ним суми у розмірі 8 950 грн 00 коп. у якості відшкодування вартості витратних матеріалів, яку він сплатив готівкою.

З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідачем було порушено умови Договору, робота по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій була виконана з недоліками.

Окремо позивач наголошує на тому, що внаслідок дій відповідача його права, як споживача послуг, було порушено, чим спричинено йому моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн 00 коп.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 15 березня 2023 року позовна заява була залишена без руху, з наданням позивачу часу для усунення недоліків /а.с. 36-37/.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 27 березня 2023 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 03 травня 2023 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву; встановлено позивачу триденний термін з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний термін з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів /а.с. 55-57/.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання.

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено /а.с. 70-72/.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації /а.с. 75/. Крім того, про відкриття провадження та можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками відповідача було додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України /а.с. 59/.

Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 01 червня 2022 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір індивідуальний номер замовлення YA 1596 /а.с. 16-17/.

Так, відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. вказаного Договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (далі вироби) за максимальними розцінками виконавця. Замовник зобов`язується оплатити і прийняти готові вироби і роботу відповідно до умов Договору.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що якість виробів, які поставляються за Договором, повинна відповідати технічним умовам виконавця, нормам якості для даного виду виробу.

Відповідно до пунктів 1.4., 1.5. та 1.6. Договору загальна площа виробів становить 22,011 м2; колір профілю: білий, заповнення: 4-16-4.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. та 2.3. Договору вартість виробів становить 95 600 грн 00 коп.; завдаток 20 000 грн 00 коп.; борг «до передачі у власність» - 75 600 грн 00 коп.

За змістом п.п. 3.1. та 3.1.1. Договору замовник зобов`язується оплатити вартість виробів, що становить 95 600 грн 00 коп. Борг «до передачі у власність» повинен бути погашений замовником не пізніше 20 днів з дня внесення завдатку.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що після виконання пункту 3.1. виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби упродовж 28 робочих днів. У разі, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний вигин і т.п.), термін передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 40-ка робочих днів.

Згідно з пунктом 3.3. Договору перед придбанням вищевказаної продукції замовник зобов`язаний самостійно ознайомитися із споживчими властивостями товарів і послуг, що надаються йому виконавцем у вигляді нормативних документів фірми-виробника, відповідно до вимог статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктами 3.5., 3.6. Договору закріплено, що замовник сповіщається про передачу виробів за добу. Замовник зобов`язаний прийняти готові вироби особисто або забезпечити присутність свого представника. У разі, якщо передача виробів не була проведена (холостий виїзд) з вини замовника, вартість повторної передачі оплачується замовником і становить 1 000 грн 00 коп. Виконавець має право на дострокову передачу виробів за цим Договором (за погодженням із замовником). У цьому випадку замовник зобов`язується прийняти вироби та забезпечити їх збереження до моменту виконання умов договору.

Відповідно до пункту 3.9. Договору зобов`язання виконавця за цим Договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів.

У пункті 3.10. Договору визначено, що замовник підписує акт прийому-передачі виробів або надає мотивовану відмову від підписання із зазначенням недоробок. У разі непідписання замовником акту прийому-передачі та ненадання мотивованої відмови, виконавець має право не передавати вироби у власність замовника.

Відповідно до пункту 7.6. Договору замовник повідомлений про неможливість розірвання даного Договору згідно з Додатком № 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 № 172 "Перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню)". Згідно з цим переліком скло, нарізане або розкроєне під розмір, визначений покупцем (замовником), поверненню не підлягає. ПВХ конструкції, виготовлені на замовлення і під розмір замовника, з огляду на зміст ст. 184 ЦК України, є річчю, визначеною індивідуальними ознаками, незамінною.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 власним підписом засвідчив Додаток № 1 до Договору № 1596 від 01 червня 2022 року без зауважень /а.с. 18/.

Так, відповідно до вказаного Додатку, ОСОБА_1 під час укладення Договору належним чином повідомлений, що ПВХ конструкції виготовляються з використанням скла, розкроєного під визначений ним, покупцем (замовником), індивідуальний розмір. Згідно Додатку № 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 № 172 затверджено Перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню). Відповідно до даного переліку скло, нарізане або розкроєне під розмір, визначений покупцем (замовником), не підлягає поверненню. ПВХ конструкції, що виготовлені під розмір, визначений покупцем, враховуючи зміст ч. 1 ст. 184 ЦК України, є річчю, визначеною індивідуальними ознаками, незамінною. Враховуючи вищевикладене, розірвання договору не допускається. Підписавши цей документ, позивач підтвердив, що йому у повній мірі надана інформація про товар, умови оплати та доставки. Він ним уважно прочитаний та добровільно підписаний, без будь-якого примусу, з повним розумінням його змісту.

Про передачу та отримання залишку грошових коштів за виконання робіт у сумі 75 600 грн 00 коп. свідчить рукописний напис на Договорі «Борг погашений повністю!» /а.с. 16/.

Вказана обставина не оспорюється відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що відповідач виконав умови Договору індивідуальний номер замовлення YA 1596 від 01 червня 2022 року та закінчив роботу, а позивач прийняв і оплатив її.

Належні та допустимі докази протилежного у матеріалах даної справи відсутні.

Водночас, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем долучено до позовної заяви копію листа-претензії від 25 липня 2022 року, адресованої відповідачу, з вимогою заміни встановлених віконних ПВХ конструкцій на інші та повідомленням про те, що у разі невиконання виконавцем зазначених вище вимог протягом 5-ти робочих днів замовником буде висунуто вимогу про виплату неустойки, а при подальшому продовженні грубого порушення його прав він буде змушений розірвати Договір, звернувшись до суду, разом із вимогами про відшкодування витрат за Договором і моральної шкоди, а також звернеться з відповідними заявами до Державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області та Головного управління Держпродспоживслужби у Черкаській області /а.с. 19-29/.

Однак, будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили як про реальне направлення зазначеного вище документу відповідачу засобами поштового зв`язку чи будь-яким іншим чином, так і про його отримання останнім, позивачем не додані.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи загальні ознаки зобов`язань, зафіксованих у Договорі індивідуальний номер замовлення YA 1596 від 01 червня 2022 року, який характеризується особливостями суб`єктного складу сторін договору та об`єкта цих зобов`язань виконання суб`єктом підприємницької діяльності (підрядником) певної роботи за завданням фізичної особи (замовника) за плату, а саме: виготовлення та передача замовнику ПВХ конструкцій у власність, суд дійшов висновку, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір побутового підряду, який є окремим різновидом підрядних договорів. Поведінка сторін засвідчувала їхню волю на настання відповідних правових наслідків.

Правовідносини, що виникають з договору побутового підряду, врегульовані нормами параграфів 1, 2 глави 61 ЦК України.

Так, відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Цивільним кодексом України не передбачено обмежень щодо форми вчинення договору підряду.

Разом з тим, статтею 865 ЦК України визначено поняття договору побутового підряду.

Так, відповідно до частини першої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом частини першої статті 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника, - достроково (частина перша статті 854 ЦК України).

Частиною другою статті 867 ЦК України унормовано, що замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.

Положеннями статті 849 ЦК України передбачено наступне: замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника ( ч. 1); якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника ( ч. 3); замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору ( ч. 4).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, як замовник, не скористався своїм правом, передбаченим наведеними вище нормами чинного законодавства, на контроль за проведенням робіт та їх якістю, а у разі з`ясування, що маються відступи від умов договору, то й іншими похідними правами, зокрема, правом відмовитись від договору підряду.

Отже, позивач на свій страх та ризик не здійснював відповідного контролю за роботою підрядника.

Належних та допустимих доказів протилежного суду не надано.

Приписами статті 853 ЦК України, яка поширюється і на побутовий підряд, врегульовано наступне: замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1); замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (ч. 2); якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника ( ч. 3).

Частина четверта вказаної норми регламентує повіденку сторін договору підряду наступним чином: у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Правовими приписами статті 872 ЦК України встановлені права замовника у разі істотного порушення підрядником договору побутового підряду.

Так, відповідно до частини першої статті 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частиною другою статті 872 ЦК України у разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування його витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати.

Також, на вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» (частина третя статті 865 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

За змістом частини третьої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:

1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);

3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;

4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;

5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Частиною четвертою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У пункті 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

З наведеного слідує, що за положеннями норм законодавства про підряд основними обов`язками замовника є сплата винагороди, узгодженої з підрядником, та прийняття виконаної роботи. Обидва обов`язки тісно пов`язані між собою, оскільки, за загальним правилом, замовник зобов`язаний оплатити виконану роботу після її остаточної здачі, але за умови, що робота виконана належним чином і в строк.

Відтак, замовник має право не сплачувати вартість виконаної послуги, доки підрядник не усуне виявлені замовником недоліки, про які замовник попередить його до остаточної оплати, що засвідчує фактичне і належне виконання робіт.

Позивач посилається на те, що оплатив остаточну суму вартості виконаних робіт.

Отже, в такому разі ОСОБА_1 , як замовник, втратив право відповідно до приписів частини другої статті 853 ЦК України посилатись на недоліки у прийнятій роботі.

Водночас, суд наголошує на тому, що належних та допустимих доказів того, що позивач, як замовник, при прийнятті роботи, виконаної підрядником, заявляв останньому про виявлення допущених у ній відступів від умов договору або інших недоліків, суду не надано, а будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили як про реальне направлення листа-претензії від 25 липня 2022 рокувідповідачу засобами поштового зв`язку чи будь-яким іншим чином, так і про його отримання останнім, у матеріалах справи відсутні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про розірвання Договору та стягнення з відповідача грошових коштів і моральної шкоди, позивач посилається на те, що:

-розмір виготовлених конструкцій не відповідає розміру віконних отворів замовника;

- при укладенні Договору та узгодженні його умов сторони домовилися, що будуть відчинятись дві віконні ПВХ конструкції, натомість у позивача відкривається тільки одне вікно, а відкриття другого вікна функціонально не передбачено;

- при узгодженні умов Договору позивачем, як замовником, було висунуто побажання щодо затемненого скла у ПВХ конструкціях, натомість скло в них прозоре, без затемнення;

- ПВХ конструкції на два бокових вікна трикутної форми взагалі не виготовлено;

- роботи по встановленню дверей на балкон та комплектуючих здійснено неякісно, а саме: двері встановлено вкрай нерівно, пристрій замикання/відкривання дверей працює погано. Також взагалі не було встановлено поріг при переході з кімнати до балкону.

Водночас, позивач не заперечує, що передбачені умовами Договору роботи ним, як споживачем та замовником, були прийняті та оплачені, проте було виявлено невідповідність замовлення виробам.

Докази того, що позивач скористався правом, передбаченим пунктом 3.10. Договору, та надав мотивовану відмову від підписання акту прийому-передачі виробів із зазначенням недоробок, матеріали справи не містять.

При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що перед укладенням Договору індивідуальний номер замовлення YA 1596 від 01 червня 2022 року сторонами було погоджено всі істотні його умови, а саме: обсягробіт по виготовленню та передачі у власність замовнику ПВХ конструкцій; вартість виробів; строки виконання та строки оплати.

Як уже зазначалося, відповідно до пунктів 1.4., 1.5. та 1.6. Договору загальна площа виробів становить 22,011 м2; колір профілю: білий, заповнення: 4-16-4.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що доводи позивача про те, що при укладенні Договору та узгодженні його умов сторони дійшли згоди, що будуть відчинятись дві віконні ПВХ конструкції, у ПВХ конструкціях буде затемнене скло та що ПВХ конструкції на два бокових вікна мають бути виготовлені трикутної форми, - не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Окрім того, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виготовлені та передані у власність ОСОБА_1 ПВХ конструкції мають недоліки та дефекти, а саме що їх розмір не відповідає розміру віконних отворів позивача, а роботи по встановленню дверей на балкон та комплектуючих здійснено неякісно, суду не надано.

Навпаки, повний розрахунок за договором підтверджує факт виконання його умов у повному обсязі.

Відтак, підстав для розірвання Договору індивідуальний номер замовлення YA 1596 від 01 червня 2022 року та стягнення сплачених грошових коштів за вказаним Договором судом не встановлено.

Також, суд не може не зазначити, що твердження позивача про сплату ним працівникам виконавця на початку проведення монтажних робіт ПВХ конструкцій у якості відшкодування вартості витратних матеріалів суми у розмірі 8 950 грн 00 коп. у готівковій формі, є недоведеним.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до частини другої статті 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, при зверненні до суду з позовом саме на позивача покладається обов`язок доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог, з посиланням на матеріально-правову підставу.

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи, передусім, із доведеності таких вимог позивачем.

Беручи до уваги вказані приписи процесуального закону, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не довів належними і допустимими доказами той факт, що передані відповідачем у його власність ПВХ конструкції мають істотні недоліки та дефекти, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог про розірвання договору та стягнення вартості виробів і витратних матеріалів слід відмовити.

Що ж до вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000 грн 00 коп. на відшкодування спричиненої моральної шкоди, то вона заявлена разом із вимогами про розірвання договору та стягнення вартості виробів і витратних матеріалів та є похідною від них, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача у справі суд залишає за позивачем.

Відповідач не заявив про наявність у нього будь-яких документально підтверджених судових витрат.

Водночас, слід зазначити, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 1 073 грн 60 коп.

Між тим, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що кошти, сплачені позивачем як судовий збір при зверненні до суду з даним позовом, є зайво сплаченими.

Разом з тим, клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору позивач не заявляв, а тому підстав для вирішення вказаного питання суд не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 3-5, 7-13, 17, 19, 43, 49, 76-81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати позивача у справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП у матеріалах справи відсутній.

Суддя: Т. А. Миколаєнко