Провадження № 2/686/1802/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2023 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Чевилюк З.А.,

з участю секретаря судового засідання Непийвода А.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бейлик А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПО НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, вказавши, що ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ «Приватбанку» кредит у розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до договору б/н від 20.12.2007 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:// privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http:// privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, підтверджується п.5.5. «Правил користування платіжною карткою.

Відповідач порушив кредитні зобов`язання, внаслідок чого сформувалась заборгованість у розмірі 4444,94 доларів США, в т.ч. 1524,20 доларів США заборгованість за кредитом, 2270,22 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом;650,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 1854,91 долар США, яка була задоволена судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2010 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, різниця становить 2590,03 долара США, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:42.48 доларів США-штраф(фіксована частина);129,50 доларів США-штраф(процентна складова). Отже загальна сума заборгованості до стягнення 2762,01 долара США.

Відповідач добровільно не згоден сплатити заборгованість, в зв`язку з чим позивач просить стягнути на його користь з відповідача 2762,01 доларів США та судові витрати у виді судового збору.

06 жовтня 2014 року у справі винесено заочне рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто кредитна заборгованість в сумі 2590,03 долари США, що еквівалентно 33 583,42 грн., а також штраф в сумі 2176,90 грн. та судовий збір у розмірі 325,09 грн.

26.01.2022 року заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача заявлений позов підтримала та наполягала на його задоволені. Представник відповідача заперечив позовні вимоги, зауваживши про відсутність у анкеті-заяві від 20.12.2007 року будь-якої ідентифікуючої інформації про заявника та осіб, які її заповнювали та підписували. Також відсутня відсоткова ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки(пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Немає доказів отримання відповідачем кредиту по Договору про надання банківських послуг від 20.12.2007 року та доказів укладення такого договору, доказів приєднання до нього. Звернення до суду відбулось поза межами строку позовної давності. Відповідач подав письмовий відзив на позов. Позивач представив письмову відповідь на відзив на позов, де заперечив факти та обставини викладені відповідачем; наполягав на задоволені позову та вказав, що умови кредитування визначені Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна Gold-клуб» 08.01.2008 року. Відповідач тривалий час є клієнтом банку та користується послугами банку. Так, 18.11.2015 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Прватбанку. Позивач, таким чином, приходить до висновку про наявність належних та допустимих доказів про існування укладеного кредитного договору в письмовій формі з відповідачем на умовах, викладених в анкеті-заяві б/н від 20.12.2007 року та Довідці про умови кредитування. На підтвердження видачі кредиту позивач надав виписку по рахунку, за якою видно, що відповідач активно користувався кредитною карткою в період з січня 2008 року по січень 2009 року. Позивач заперечив можливість застосування строку позовної давності, з огляду на те, що судовий наказ від 1.04.2010 року виданий про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 14854,15 грн. по даному кредиту . Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2011 року ВП 25959904, судовий наказ пред`явлено до виконання, а 29.05.2015 року повернуто стягувачеві без виконання, у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення. Заборгованість за тілом кредиту в повному обсязі не погашена, що стало підставою для звернення до суду в 2014 році в межах строку позовної давності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

Позивач звернувся до суду 09 липня 2014 року, вказавши, що ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ «Приватбанку» кредит у розмірі 2000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до договору б/н від 20.12.2007 року. Позивачем заявлено до стягнення 1524,20 доларів США заборгованість за кредитом, 2270,22 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 650,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом.

1 квітня 2014 року судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області стягнуто з Купчишина на користь банку за договором кредиту від 20.12.2007 року 14 854,15 грн. та судові витрати, тоді як заявлено до стягнення 1854,91 доларів США, в т.ч. 1524,20 доларів США-заборгованість за кредитом, 182,92 долари США-заборгованість за процентами, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 62,44 долари США-штраф (фіксована частина), 85,36 долари США-штраф(процентна складова).

Судовий наказ від 1.04.2010 року виданий про стягнення боргу з ОСОБА_2 в сумі 14854,15 грн. по даному кредиту. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.03.2011 року ВП 25959904, судовий наказ пред`явлено до виконання, а 29.05.2015 року повернуто стягувачеві без виконання, у зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення. Пред`явлення виконавчого документа, яким є судовий наказ до виконання, перериває строк позовної давності(ст.264 ЦК), та не обмежує позивача у праві звернутись до суду з позовом у встановленому порядку щодо зобов`язань, які випливають з наданого кредиту. Таким чином, застосування строку позовної давності до спірних правовідносин є неприйнятним. Судовий наказ від 1.04.2010 року є не скасованим, а отже в порядку передбаченому ч.5 ст. 82 ЦПК факти та обставини встановлені ним не підлягають доказуванню.

За випискою по кредиту, що надана суду банком за період з 2013 року по 2019 рік списано банком відсотків з відповідача у загальному розмірі 1605,40 доларів США.

Кредитні відносини між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виникли на підставі договору б/н від 20.12.2007 року. Суд не приймає до уваги аргументи позивача на підтвердження існування відносин щодо кредиту зобов`язального характеру як такі, що підтверджені Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна Gold-клуб» від 8.01.2008 року та Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 18.11.2015 року, оскільки не доведений їх зв`язок з первинним договором б/н від 20.12.2007 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.(ч.2ст.1050 ЦК).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (Постанова ВС від 6.02.2019 року, справа 175/4753/15-ц).

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 20.12.2007 року процентна ставка не зазначена.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.12.2007 року, виписки, позивач надав суду копію Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

При цьому, слід зазначити, що тарифи та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин (20.12.2007 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Наявність судового наказу від 1.04.2010 року підтверджує право позивача на стягнення з боржника суми виданого кредиту, проте обмежує позивача у праві подальшого нарахування та стягнення відсотків за кредитом. Відсутність письмової двосторонньої домовленості щодо штрафних санкцій не дає права на їх стягнення. Підстави для стягнення позивачем заборгованості у розмірі 2762,01 долари СШАза кредитним договором №б/н від 20.12.2007 року не доведені належними та допустимими доказами; у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, ЦПК України, ст.ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКПО НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 2762,01 долари США за кредитним договором№б/н від 20.12.2007 року та судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2023 року.

Суддя: З.А.Чевилюк