Справа № 302/458/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 квітня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря: Зубашкова М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович на рішення Міжгірського районного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 302/458/21 (Головуючий: Кривка В.П.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка завдана неправомірними діями , мотивуючи тим, що у 2018 році позивач придбав житловий будинок АДРЕСА_1 і розпочав здійснення ремонтних робіт. Для цього у січні 2021 уклав усну угоду з відповідачами про облаштування в кімнаті підлоги, печі та частини стіни під комин керамічною плиткою. Будівельні матеріали позивач придбав і передав їх відповідачам, які зобов`язались виконати роботи по встановленню керамічної плитки. Відповідачі розпочали роботи 17-18.02.2021 року, а завершили роботу 23.02.2021 року. Позивач зобов`язався оплатити виконану роботу 24.02.2021 року. Однак, того дня змушений був виїхати на похорон вуйни в м. Хуст, а тому не зустрівся з відповідачами і повернувся в село тільки 25.02.2021 року. Позивач того ж дня зайшов у будинок і побачив, що вся плитка на підлозі, печі та комині побита і зірвана частково зі стіни. Окрім цього пошкоджено чавунну плиту. Інші робітники, які також були залучені позивачем для виконання інших ремонтних робіт, а саме ОСОБА_4 та його товариш ОСОБА_5 повідомили позивачу, що пошкодження здійснили відповідачі, які перебували в стані алкогольного сп`яніння і пояснили свої дії тим, що позивач з ними не розрахувався за роботу. ОСОБА_6 також надав позивачу відеозапис, здійснений ним на власний мобільний телефон про обставини де зафіксовано як ОСОБА_7 збиває з стінки плитку після того, як таку пошкоджував відповідач ОСОБА_8 .

Внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 23 527 грн. за висновком спеціаліста, який склав кошторис розрахунку вартості будівництва на замовлення позивача в ТзОВ «Арка і К».

Позивач вважає, що висновок спеціаліста не враховує дійсних витрат позивача на придбання будівельних матеріалів (зазначено нижчі ціни) і покликається на видаткову накладну № 4 від 03.02.2021 р. та накладну від 10.12.2020 р., а тому із відповідачів слід стягнути вартість завданого збитку в сумі 30 792 грн. 43 коп. Також неправомірними діями позивачу завдана моральна шкода, так як змушений був проживати в несприятливих умовах у будинку, переніс стрес і душевні страждання, емоційні переживання, приниження гідності, втратив сон, став дратівливим і моральні страждання оцінює у сумі 10 000 грн. і просив стягнути із кожного по 5 000 грн. на свою користь.

Рішенням Міжгірського районного суду від 23 лютого 2022 року, та додатковим рішенням цього ж суду від 25 березня 2022 року із урахуванням ухвали суду від 05 травня 2022 року про виправлення помилки позов задоволено частково і стягнуто на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 11 537,00 грн., моральну шкоду 2 500 грн. судові витрати в сумі 454 грн., а всього стягнуто з ОСОБА_1 та матеріальну шкоду в сумі 11 537 грн., моральну шкоду 2 500 грн. судові витрати у сумі 454 грн., а всього стягнуто 14 491 грн. з ОСОБА_3 .

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_9 судові витрати у виді витрат на правничу допомогу з ОСОБА_3 - 3576 грн. 44 коп., з ОСОБА_1 3576 грн 44 коп.

У решті вимог про стягнення судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 11 537,00 грн., моральної шкоди 2 500 грн., судових витрат 454,00 грн. і 3 576,44 грн. представником ОСОБА_1 адвокатом Рішко С.І. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду в цій частині, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення заявлених позовних вимог відсутні, так як наданий позивачем кошторис не є належним і достовірним доказом, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи і відповідно враховувати суму завданої позивачу шкоди. Із підрахунків розміру матеріальної шкоди, наведених у позові, до складу збитків позивач врахував нормативну вартість заробітної плати на проведення робіт у розмірі 6 236,00 грн., при цьому позивач визнав, що не оплатив відповідачам жодної копійки за виконані роботи і не надав доказів на підтвердження понесених ним реальних витрат на оплату праці відповідних працівників. Як наслідок включення судом цієї суми до складу матеріальних збитків є безпідставними, оскільки ці витрати не відносяться ні до реальних збитків, ні до упущеної вигоди. Враховуючи безпідставність вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди і вимога позивача про стягнення моральної шкоди та судових витрат не підлягають до задоволення.

Рішення суду першої інстанції у частині стягнення матеріальних та моральних збитків із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 та судових витрат сторонами не оскаржено і рішення в цій частині набрало законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_10 та його представник адвокат Рішко С.І. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи адвокат був належним чином повідомлений, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, а позивач ОСОБА_9 про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у попередньому судовому засіданні, про що свідчить розписка про повідомлення і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Сторонами не оспорюється, що у січні 2021 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і ОСОБА_3 уклали в усній формі договір про виконання ремонтних робіт з укладенням плитки в будинку АДРЕСА_1 , а саме облаштування в кімнаті підлоги, печі та частини стіни під комино керамічною плиткою. Позивач надав відповідачам будівельні матеріали: керамічну плитку, суміші для її укладання. Відповідачі 17-18 лютого 2021 року приступили до виконання робіт і завершили роботу 23.02.2021 року. Згідно із домовленостями відповідачі уклали 18 кв.м. плитки на підлогу, 6 кв.м. плитки на комин, 3 кв.м. плитки на піч і розрахунок за виконану роботу мав відбутися 24.02.2021 року. Позивач у визначену дату не розрахувався з відповідачами, так як перебував на похороні в близької особи в місті Хуст. 25.02.2021 року позивач виявив у своєму будинку, що вся укладена плитка на підлозі, стіні та печі пошкоджена (збита і зірвана), а також пошкоджена чавунна табла.

Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_6 пояснили, що вони раніше працювали робітниками у будинку позивача і одночасно з відповідачами біля одного тижня виконували будівельні роботи, зокрема відповідачі встановлювали плитку. 25 лютого 2021 року ввечері відповідачі на автомобілі прибули в будинок ймовірно в нетверезому стані та пояснили свої дії тим, що позивач їх не розрахував.

Факт заподіяння шкоди відповідачами не оспорюється, а предметом спору є визначення розміру шкоди в частині будівельних матеріалів.

На підтвердження заявлених позовних вимог щодо визначення розміру шкоди ОСОБА_9 надав суду зведений локальний кошторис вартості будівництва, який складений на його замовлення ТзОВ «Арка і К» і за цим кошторисом позивач погодився з розрахунком витрат на придбання будівельних матеріалів у сумі 23 537 грн. і який відповідає фактичним обставинам справи щодо видів виконаних робіт, вартості будівельних матеріалів.

Відповідач не спростував розмір збитків, які визначені судом, а вимоги апеляційної скарги зводяться до можливих припущень розміру збитків, які підлягають стягненню.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, із посиланням на вимоги ст. 1166 ч.1, ч.2 ст. 1192 ЦК України та на докази надані сторонами і мотиви їх прийняття та відхилення зазначені у рішенні суду, обґрунтовано вважав, що кожен із відповідачів має нести матеріальну відповідальність перед позивачами у рівних частинах, яка визнана судом реальною та необхідною до стягнення, а саме 23 074 грн., тобто по 11 537 грн. кожен.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті цієї статті.

Позивач внаслідок завданої матеріальної шкоди зазнав моральних страждань, які проявились в отриманні стресу, переживаннях, створення дискомфортного стану, необхідності докладати додаткових зусиль для відвернення шкоди і виходячи із засадах справедливості, розумності та співмірності з розміром майнової шкоди суд визначив таку суму 5000 грн. по 2 500 грн. з кожного відповідача.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦК України судом обґрунтовано стягнуто із відповідачів на користь позивача у вигляді сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні заяви адвоката Белла В.М. про стягнення витрат у виді надання позивачу правничої допомоги в сумі 9 886,50 грн. з відповідачів на користь позивача, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що розмір і розрахунок зазначених судових витрат є спів мірним, відповідає матеріалам справи, не є надмірно завищеним від розміру орієнтованого розрахунку цих витрат, зазначених при поданні позовної заяви та огляду на визначену пропорційність часткового задоволення позову підлягають стягненню 7 152 грн. 88 коп. по 3 576 грн. 44 коп.

Рішення суду та додаткове рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для їх зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду від 23 лютого 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 25 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 травня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой