Провадження №2/193/149/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
02 лютого 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні без фіксації засідання технічними засобами, в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18.10.2018 року виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про що в книзі реєстрацій зроблено запис за № 22. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,00 га яка належала померлій, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 044158, виданого 20 лютого 2003 року, на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області № 129-р від 14.04.2006 року.
Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, майна померлої матері. Крім нього спадкоємцем майна померлої є брат ОСОБА_2 .
4 серпня 2019 року у газеті «Вісті Софіївщини» позивачем було розміщено об`яву про втрату Державного акта, але на об`яву ніхто не відгукнувся.
Позивач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Прохає суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18.10.2018 року виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про що в книзі реєстрацій зроблено запис за № 22. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,00 га яка належала померлій, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 044158, виданого 20 лютого 2003 року, на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області № 129-р від 14.04.2006 року.
Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, майна померлої матері. Крім нього спадкоємцем майна померлої є брат позивача ОСОБА_2 .
4 серпня 2019 року у газеті «Вісті Софіївщини» позивачем було розміщено об`яву про втрату Державного акта, але на об`яву ніхто не відгукнувся.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Передбачені ст.1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, та ст.ст.16, 328, 1216-1218,ст.1265 ЦК України,суд, -
вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В,Шумська