13.12.2023 м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Салдан Ю. О.,
секретар судового засідання Захарчук С. О.,
за участі представника позивача адвоката Підрези І. В. в режимі відеоконференції
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за законом четвертої черги у зв`язку з тим, що проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до дня її смерті, а саме з 16.12.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2, та вів разом з нею спільне господарство і спільний побут протягом такого часу.
Зазначив, що прийняв спадщину, оскільки проживав за однією адресою із спадкодавцем, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на вищевказане спадкове майно постановою нотаріуса відмовлено. Постанова мотивована наявністю заповіту на громадянку рф ОСОБА_2 , і відсутністю рішення суду, яким було б підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, чи інших документів, що підтверджують даний факт.
Також вказував, що спадкоємиця за заповітом протягом встановленого законом строку до нотаріуса за прийняттям спадщини не звернулась, відповідної заяви про вступ в спадщину не подала. Крім того, протягом близько 20 років не приїжджала в Україну, не цікавилась життям спадкодавця, не доглядала за нею, не допомагала по господарству. В той же час, саме позивач увесь час був як рідний син спадкодавцеві та її покійному чоловіку ОСОБА_4 , саджав город, вів городництво та господарство, прибирав будинок і подвір`я, купував ліки, возив до лікарні, забезпечував продуктами, доглядав за ними, організовував поховання кожного з них та і наразі продовжує догляд за будинком та прибудинковою територією. Інших спадкоємців за законом першої-третьої черги в ОСОБА_3 на момент її смерті не було.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з викладених у ньому підстав та просила задовольнити.
Позивач у судове засідання не з`явився, мотивуючи тим, що перебуває на військовій службі, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином з врахуванням норм частини 11 статті 128 ЦПК України.
Представник відповідача Барської міської ради до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не подав.
Свідок ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, надав показання, за змістом яких з позивачем ОСОБА_1 вони перебувають у дружніх відносинах з дитинства. Позивач проживає в с. Сеферівка з дитинства. Свідок також проживає в с. Сеферівка неподалік від позивача на одній вулиці. ОСОБА_3 проживала через будинок від ОСОБА_1 . Позивач допомагав ОСОБА_3 по господарству, оскільки у нього є трактор, картоплесаджалка, обробляв їм городи. Вказав, що близько п`яти років ОСОБА_3 проживала у ОСОБА_1 . Позивач за власні кошти купував ОСОБА_3 ліки, возив до лікарні, оскільки у неї були проблеми з тиском. Близько 25 років тому свідок бачив племінницю ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , після того свідок її не бачив. На даний час позивач проживає з батьком, дружиною, і молодшим сином. В будинку у ОСОБА_1 чотири кімнати. В одній із кімнат проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та вели спільний побут із позивачем. ОСОБА_3 переїхали проживати до ОСОБА_1 , оскільки більше не було до кого. Родини у ОСОБА_3 не було, а з ОСОБА_1 проживали по сусідству, він їм допомагав, і щоб ОСОБА_1 було зручно доглядати за ОСОБА_3 , вони переїхали жити до позивача. Перед смертю ОСОБА_3 по кімнаті могла пересувалась сама. ОСОБА_1 обробляв земельні ділянки ОСОБА_3 , та доглядав за їхнім будинком.
Свідок ОСОБА_7 , допитана в судовому засіданні, надала наступні показання. Вона проживає в АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 проживає із нею по сусідству через три будинки близько 12 років. Свідок зазначила, що ОСОБА_3 проживала із ОСОБА_1 в його будинку близько п`яти років, можливо і більше. ОСОБА_1 забезпечував ОСОБА_3 продуктами харчування, купував ліки, за потреби возив до лікарні. Дітей у ОСОБА_3 не було, але в росії в них є племінниця, однак свідок її жодного разу не бачила. Позивач обробляв земельні ділянки ОСОБА_3 , доглядав за будинком. У позивача в будинку чотири кімнати, і в одній із них проживали ОСОБА_3 . На даний час ОСОБА_1 проживає з батьком, дружиною, і молодшим сином, так як старший син навчається в Києві. ОСОБА_1 забрав ОСОБА_3 проживати до себе додому, щоб було зручно їх доглядати. У нього в будинку завжди тепло. ОСОБА_3 вели спільний побут із ОСОБА_1 , оскільки вони спільно харчувались, обмежень в пересуванні по будинку не було. Свідок особисто знайома із ОСОБА_3 , і їй відомо, що ОСОБА_3 переїхали проживати до ОСОБА_1 , оскільки їм було важко самим, потрібно було готувати їсти.
Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, пояснила, що дружина позивача є рідною сестрою її чоловіка. Позивач проживає по АДРЕСА_1 по сусідству із свідком через кілька будинків. На даний момент у будинку позивача по вул. Шкільна проживає його батько ОСОБА_9 , дружина ОСОБА_10 , син ОСОБА_11 , син ОСОБА_9 . Свідок зазначила, що була в будинку у ОСОБА_1 . Будинок складається із чотирьох кімнат. Свідок підтвердила, що близько п`яти років позивач проживав із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , доглядав їх, лікував, відвозив до лікарні, обробляв город. ОСОБА_2 свідок не бачила в селі близько восьми років, вона взагалі не приїжджала. Догляд за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснював тільки ОСОБА_1 разом із своєю дружиною. Також позивач здійснював поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Додала, що ОСОБА_3 проживала з позивачем ОСОБА_1 в його будинку. Свідок була в гостях у ОСОБА_1 і бачила, що ОСОБА_3 там проживає, у неї була своя кімната. Коли ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були молодшими, то проживали у своєму будинку, але постійно просили про допомогу ОСОБА_1 по господарству, однак коли стали старшими, ОСОБА_1 забрав їх проживати до себе, у зв`язку з їхнім станом здоров`я. Вказала, що будинок ОСОБА_3 знаходиться через будинок від будинку ОСОБА_1 . Родинних стосунків між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не було. Свідок зазначила, що проживає у с. Сеферівка близько 10 років, і вже з того часу ОСОБА_1 допомагав сім`ї ОСОБА_3 . Перед смертю ОСОБА_3 потребувала стороннього догляду. ОСОБА_1 забрав ОСОБА_3 проживати до себе з тією метою, щоб вони були завжди під наглядом, і щоб у будь-який момент можна було надати допомогу. ОСОБА_1 обробляв земельні ділянки, належні ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 28.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, постановлено проводити заочний розгляд справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності з показаннями свідків, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим лише частково і його слід задовольнити частково з таких мотивів.
Судом встановлені такі обставини.
Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння, виданим 14.03.1990 Журавлівською сільською радою Барського району; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №017181 виданого 05.10.2012 на підставі рішення Журавлівської сільської ради, 16 сесії 6 скликання від 27.06.2012; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №017182 виданого 05.10.2012 на підставі рішення Журавлівської сільської ради, 16 сесії 6 скликання від 27.06.2012; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №267113, виданого 15 липня 2008 року на підставі розпорядження Барської районної державної адміністрації від 24.04.2007 №169.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 виданого 03.09.1960 Сеферівською сільською радою Барського району Вінницької області.
ОСОБА_3 , 1940 року народження, та ОСОБА_4 , 1940 року народження, потребували постійного стороннього догляду, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №33, 34 від 09.08.2021, та довідками, виданими Старостою Журавлівського старостинського округу Барської міської ради №254, 255 від 09.08.2021.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначене підтверджується: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 23.10.2021 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 18.12.2021 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується заявою ОСОБА_3 приватному нотаріусу Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Крижанівському А. П. №605 від 22.11.2021.
ОСОБА_3 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується заповітом ОСОБА_3 від 09.07.2018, зареєстрованим в реєстрі за №128.
Згідно з довідкою, виданою Старостою Журавлівського старостинського округу Барської міської ради №618 від 22.12.2021, ОСОБА_1 спільно проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 більше п`яти років до дня смерті померлої, та вів спільне господарства і спільний побут.
ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сеферівка, Жмеринського району Вінницької області, за власні кошти, що підтверджується довідкою виданою Старостою Журавлівського старостинського округу Барської міської ради №209 від 31.05.2023.
Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу №69346363, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №69122094 від 06.06.2022.
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №61/02-31 від 15.05.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_3 .
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.
Частинами першою та другою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), слід враховувати положення статті 3 Сімейного кодексу України, у яких визначені ознаки сім`ї та підстави її створення. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 Цивільного кодексу України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц.
Так, відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Показаннями свідків, які є детальними і взаємоузгодженими, містять детальний опис спільного побуту померлої із позивачем, підтверджуються ті обставини, що позивач проживав однією сім`єю із померлою ОСОБА_3 , і остання входила до сім`ї позивача, яка створена на підставі шлюбу і кровного споріднення, а також ті обставини, що позивач мав із нею спільний побут, піклувався про неї, оскільки вона потребувала стороннього догляду. Вказані показання свідчать не про періодичні відвідування і епізодичне піклування, а саме про постійне спільне проживання.
Показання свідків суд оцінює в сукупності із наданими довідками старости щодо спільного проживання і поховання померлої саме позивачем.
Таким чином, позовні вимоги в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в період з 16.12.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2, є обґрунтованими і доведеними належними і допустимими доказами, і в цій частині позов належить задовольнити, оскільки цей факт має для позивача юридичне значення у взаємовідносинах із спадкоємцем за заповітом щодо претензій на спадкове майно або відшкодування витрат на догляд за померлою.
Щодо вимог про визнання права власності на спадкове майно суд зазначає таке.
Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Спадкова справа була заведена 06.06.2022, тобто після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а 24.02.2023 на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ було опубліковано заяву МЗС України щодо розриву дипломатичних відносин з російською федерацією.
У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказав, що запровадження воєнного стану унеможливлює як подачу ОСОБА_2 , спадкоємця за заповітом, у встановлені законодавством строки заяви про прийняття спадщини або про її відмову, а також унеможливлює вчинення нотаріусом дій для повідомлення про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом.
Отже, нотаріусом не виконано вимог частини 1 статті 63 Закону України «Про нотаріат».
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від № 164 від 28 лютого 2022 р. «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» обмеження щодо заборони вчинення нотаріальних дій за зверненням особи, пов`язаної з державою-агресором, не поширюються на нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно з підпунктом 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 р. № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону) на: відчуження, передачу в заставу, будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, прав вимоги до боржника у справах про банкрутство (неплатоспроможність), транспортних засобів, повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання на користь осіб, пов`язаних з державою-агресором, або Російської Федерації, крім набуття ними права власності на такі об`єкти на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.
Отже, наразі не заборонена видача свідоцтв про право на спадщину громадянам рф і мораторій не поширюється на набуття ними права власності на об`єкти нерухомості на підставі рішення суду або свідоцтва про право на спадщину.
За тих обставин, що нотаріус не здійснив повідомлення відповідача ОСОБА_2 про відкриття спадщини і про наявність заповіту, позивач не надав доказів обізнаності вказаної особи із фактом відкриття спадщини і наявністю заповіту, враховуючи об`єктивні перешкоди для відповідача у реалізації спадкових справ у зв`язку із збройним конфліктом, не надав також позивач і доказів того, що він, діючи добросовісно, що є принципом цивільних правовідносин, згідно із останньою волею померлої, вживав заходів про своєчасне повідомлення спадкоємця за заповітом про його наявність, у суду відсутні підстави для висновку про доведеність обставин, що передбачені частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі доведення яких позивач би міг отримати право на спадкування як спадкоємець за законом.
Фактично позов спрямований на незаконне усунення від спадкування спадкоємця за чинним заповітом в обхід законодавчо встановленої процедури і всупереч останній волі померлої особи, яка зробила особисте розпорядження на випадок смерті і заповіла своє майно відповідачу, а не позивачу.
Отже, позов у частині позовних вимог про визнання права власності є необґрунтованим і в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в період з 16.12.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 27.12.2023.
Учасники справи:
ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , 1969 року народження, місце проживання: російська федерація, Краснодарський край, город-курорт Анапа, хутор Красний;
Барська міська рада Жмеринського району Вінницької області, ідентифікаційний НОМЕР_5 , місцезнаходження: вул. Святого Миколая 18, м. Бар, Жмеринський район Вінницька область.
Суддя Юлія САЛДАН