н/п 2/490/607/2023 Справа № 490/9845/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
29 серпня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації),-
01.12.2022 року представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Шаталова Т.В. звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 337 311,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 059,67 грн.
12.12.2018 року, приблизно о 14 год. 15 хв. в м. Одеса, на перехресті з вул. О. Кутузакія та вул. Мечникова керуючи автомобілем марки «FordTransit», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 при під`їзді до нерегульованого перехрестя не надав перевагу в русі транспортному засобу «FordTransit», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Мечникова, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. Згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2019 року ДТП відбулась внаслідок порушення відповідачем ПДР України. 14.12.2019 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 07.06.2019 року позивачем складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 437 311,64 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у зв`язку з чим позивачу було виплачено, в межах ліміту по полісу, страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., але ця сума не покриває суму виплати, яку позивач виплатив страхувальнику. Позивачем на адресу відповідача направлено претензію з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення.
Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з позовом до суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.03.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся шляхом оголошення через офіційний портал «Судова влада України», причини неявки суду невідомі. Відповідач відзив на позов не подав.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 є ТОВ "Констракшн Машинері".
12.12.2018 року відбулась ДТП за участю автомобілів марки «FordTransit», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та «FordTransit» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 що підтверджується схемою місця ДТП від 12.12.2018 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2018, у денний час доби, при необмеженій видимості, приблизно о 14:15 годині, при сухому дорожньому покритті, водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Transit, р.н. НОМЕР_4 , здійснював рух по смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Олександра Кутузакія у Приморському районі м. Одеса, з боку вул. Старопортофранківська в напрямку вул. 10-го Квітня, на якій організовано двосторонній рух по одній смузі руху в кожномунапрямку руху. При під`їзді до нерегульованого перехрестя вул. Олександра Кутузакія вул. Мечникова, режим проїзду транспортних засобів через який на момент пригоди регулювався дорожніми 2.1 Дати дорогу» згідно Правил дорожнього руху України, встановленим перед даним перехрестям, по ходу напрямку руху автомобіля «Ford Transit», р.н. НОМЕР_4 , видимість якого для водія ОСОБА_1 була не обмежена, водій ОСОБА_1 був не уважним і за дорожньою обстановкою не слідкував, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 Дат дорогу» та допустив зіткнення з автомобілем «Ford Transit», р.н. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював рух по смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Мечникова, з боку вул. Розкидайлівська в напрямку вул. Колонтаївська. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Ford Transit», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні кодження у вигляді закритого перелом правого стегна в середній третині, з якими була госпіталізована до КУ «Міська клінічна лікарня №11», та які відповідно до висновку судово- медичної експертизи, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
14.12.2018 року ТОВ "Констракшн Машинері" звернулося до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав пояснення обставин події 12.12.2018 року.
21.06.2018 року представником ПАТ «Страхова компанія «УСГ» складений акт огляду транспортного засобу «Ford Transit», р.н. НОМЕР_5 .
07.06.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі Звіту № 04-009 від 07.05.2019 рооку складено страховий акт № ПСКА-9875 та розрахунок страхового відшкодування до нього, який складає 437 311,64 грн.
На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Ford Transit», р.н. НОМЕР_4 , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №АМ/5050105.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування».
За правилами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до наведених положень, до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.
Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності.
Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.
Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст.261, ст.262 ЦК України).
Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача.
Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації.
Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було.
Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 337 311,64 грн. страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 5059,67 грн.
Керуючись ст.980, 993 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування в розмірі 337 311,64 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачений судовий збір в розмірі 5059,67 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Центрального районного суду м. Миколаєва.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя О.А. Гуденко