Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5043/23
Провадження №: 2-н/332/938/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна Ольга Миколаївна, розглянувши заяву адвоката Дічка Віталія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заробітної плати,

встановила:

До Заводського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява адвоката Дічка В.С. в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заробітної плати в загальному розмірі 6033,69 грн.

Заява мотивована тим, що з 05.01.2022 заявниця перебувала в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 23.02.2022 заявниця звільнилась за власним бажанням згідно з ч.3 ст.38 КЗпП. В день звільнення остаточний розрахунок із заявницею проведений не був. Відповідно до змісту з Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування заявниці була нарахована заробітна плата за лютий 2022 у сумі 6033,69 грн. Станом на день подання заяви заробітна плата в загальному розмірі 6033,69 грн, заявниці виплачена не була, у зв`язку з чим заявниця звернулася в суд.

Вивчивши заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходжу до наступного.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, крім іншого документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

Відповідно до п. 12 цієї Постанови, «якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати.» «До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання».

Форма довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) затверджена Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, який затверджений постановою КМУ від 26 вересня 2001 року № 1266.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суддя не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Також суддя не наділена повноваженнями в межах наказного провадження здійснювати розрахунки сум.

Відтак, безспірними є вимоги заявника, що випливають із зазначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Вимоги заявника викладаються у заяві про видачу судового наказу та підтверджуються відповідними документами, які своєю чергою мають бути вагомими, переконливими і такими, що не викликають підозри щодо їх достовірності.

Проте, з наданих заявником документів не вбачається безспірність грошових вимог, оскільки обставини, на які вона посилається, не підтверджені належними доказами.

Належним доказом наявності безспірної суми заборгованості є довідка роботодавця, яка могла бути видана ним в порядку ст. 49 КЗпП України на вимогу працівника.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить про стягнення заборгованості по заробітній платі, яка виникла на день його звернення до суду. Без дослідження довідки про заборгованість у судді відсутня можливість визначитися щодо як наявності заборгованості, так і її безспірності.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, оскільки не містить підтверджуючих документів, якими Заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, у видачі судового наказу слід відмовити, при цьому заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з аналогічною заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України (наказне провадження), після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163,165,166, 260,261,353 ЦПК України,

постановила:

У видачі судового наказу за заявою адвоката Дічка Віталія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заробітної плати - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з викладених в ухвалі підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М.Погрібна