Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/786/23
Номер провадження: 2/511/306/23
10 жовтня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Ільяшук А. В.,
помічника судді Явдощук Р.В., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді (стаття 66 ЦПК України),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проціма 2» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області (далі суд) перебуває вищевказаний позов (в новій редакції), згідно якого представник позивача адвокат Кожевнікова Олена Валеріївна просить стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 764 820,00 гривень, несплачену франшизу у розмірі 1500,00 гривень, а також судові витрати.
Стислий виклад позиції позивача.
13 серпня 2022 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) було пошкоджено автомобіль VOLKSWAGEN AMAROK, н/з НОМЕР_1 , з причіпом САНТЕЙ, н/з НОМЕР_2 , що належать на праві власності позивачу.
Згідно постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року (справа № 511/1739/22), визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Так, судом було встановлено, що 13 серпня 2022 року о 10 годині 30 хвилин на 447 км автодороги Київ-Одеса, Роздільнянський район Одеської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом SCANIA R420 LA4X2HNA, н/з НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на припаркований обабіч дороги автомобіль, а саме: MERCEDES-BENZ SPRINTER, н/з НОМЕР_4 , та VOLKSWAGEN AMAROK, н/з НОМЕР_5 , з причіпом САНТЕЙ, н/з НОМЕР_6 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Власником транспортного засобу SCANIA R420 LA4X2HNA, н/з НОМЕР_3 є відповідач, а тому саме він зобов`язаний нести відповідальність за понесену шкоду.
Стислий виклад позиції відповідача.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи відповідно до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов у встановлений судом строк не подав.
Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (із змінами) до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України відноситься вся територія Скадовського району Херсонської області.
Згідно статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.
Заяви, клопотання щодо розгляду справи.
29 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Кожевнікової Олени Валеріївни надійшло клопотання, згідно якого остання не заперечує проти призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 88).
13 вересня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Кожевнікової Олени Валеріївни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити (а.с. 113).
21 вересня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Кожевнікової Олени Валеріївни надійшло клопотання, згідно якого вона просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 118).
Процесуальні дії у справі.
27 березня 2023 року залишено позов без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 55 - 57).
5 квітня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 74 - 76).
29 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 90 91).
15 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача адвоката Кожевнікової Олени Валеріївни про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 104).
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до копії постанови Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року (справа № 511/1739/22, номер провадження: 3/511/1051/22), 13 серпня 2022 року о 10 годині 30 хвилин на 447 км автодороги Київ-Одеса, Роздільнянський район Одеської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом SCANIA R420 LA4X2HNA, н/з НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на припаркований обабіч дороги автомобіль, а саме: MERCEDES-BENZ SPRINTER, н/з НОМЕР_4 та VOLKSWAGEN AMAROK, н/з НОМЕР_5 , з причіпом САНТЕЙ, н/з НОМЕР_6 , внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, вказана постанова набрала законної сили 7 жовтня 2022 року (а.с. 9 -10).
Згідно копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, VOLKSWAGEN AMAROK, н/з НОМЕР_5 , та причіп САНТЕЙ, н/з НОМЕР_6 , належать на праві власності ТОВ «ПРОЦІМА 2»(а.с. 11 12).
На адвокатський запит голова правління А.Л. Григорюк повідомив, що між власником автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK, н/з НОМЕР_5 , та причіпа САНТЕЙ, н/з НОМЕР_6 , та ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» було укладено Угоду про узгодження суми страхового відшкодування, яка була тим документом, на підставі якого було визначено суму страхового відшкодування (а.с. 15).
Згідно висновку експерта № 189/22 від 20 січня 2023 року за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, судовим експертом Мазур Михайлом Степановичем встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «VOLKSWAGEN AMAROK», н/з НОМЕР_5 , після ДТП, яке мало місце 13 серпня 2022 року, станом на день ДТП, приймається рівною вартості автомобіля, та становить 893 320,00 гривень.
При цьому, вартість придатних для вторинного користування запчастин/складових КТЗ «VOLKSWAGEN AMAROK», н/з НОМЕР_5 , після ДТП, яке мало місце 13 серпня 2022 року, станом на день ДТП, ймовірно будуть становити 59 310,00 гривень (а.с. 19 - 38).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу SCANIA R420 LA4X2HNA, н/з НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 (а.с. 69).
Відповідно до ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 3 липня 2023 року (справа № 511/1739/22), було виправлено описку в постанові Роздільнянського районного суду Одеської області від 26 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП, зокрема, в описовій частині вірним назву автомобіля «VOLKSWAGEN AMAROK», замість невірного « ОСОБА_3 » (а.с. 101).
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу, наведеного учасниками справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Суд не погоджується з аргументами позивача, що оскільки відповідач є власником транспортного засобу SCANIA R420 LA4X2HNA, н/з НОМЕР_3 , то саме він має відповідати за завдану шкоду при ДТП, яке відбулось 13 серпня 2022 року на 447 км автодороги Київ-Одеса, Роздільнянський район Одеської області, де ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом SCANIA R420 LA4X2HNA, н/з НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та вчинив наїзд на припаркований обабіч дороги автомобіль, а саме: MERCEDES-BENZ SPRINTER, н/з НОМЕР_4 та VOLKSWAGEN AMAROK, н/з НОМЕР_5 , з причіпом САНТЕЙ, н/з НОМЕР_6 .
Як встановлено з матеріалів справи, винним у ДТП, яке призвело до завдання позивачеві матеріальних збитків є ОСОБА_2 .
Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
При цьому, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Також, Верховний Суд в постанові від 23 січня 2019 року по справі №674/1666/14-ц, зазначив, що «зобов`язання про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом шкодою».
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та інші матеріали справи не містять відомостей відносно того, що ОСОБА_2 керував 13 серпня 2022 року без посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, тобто ОСОБА_2 використовував транспортний засіб на законній підставі, а тому, виходячи з встановлених фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку, що належним відповідачем по справі є саме ОСОБА_2 , а доказів вини ОСОБА_1 в заподіянні шкоди та правових підстав для настання відповідальності за заподіяну шкоду матеріали справи не містять.

Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Щодо ухвалення заочного рішення.

Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як встановлено судом, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, відзив у встановлений судом строк не подавав, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а тому, виходячи з вищевказаного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення.

Розподіл судових витрат.

Частина перша статті 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Диспозиція пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України регламентує, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 141, 178, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Проціма 2» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

На підставі частини другої статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідача повідомити про ухвалене рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Проціма 2», адреса юридичної особи: вулиця Медова, 2, місто Тернопіль Тернопільської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А. В. Ільяшук