Справа № 442/7742/23
Провадження № 2/442/1526/2023
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою,

в с т а н о в и л а:

На розгляд Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення коштів за борговою розпискою.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить: накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :01:004:0131, площею 0.0256 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 212) та належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ); будівлю першої черги кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відпочинкового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 177.7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 12) та належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування заяви вказує, що 01.06.2022 відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти в розмірі 120000 грн та зобов`язався повернути борг до 01.01.2023, написавши розписку. Відповідач в обумовлену дату грошові кошти не повернув, що свідчить про ухилення останнім від виконання взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість. З метою уникнення сплати боргу відповідач змінив фактичне місце проживання із зареєстрованого у АДРЕСА_2 . Згідно довідки про доходи відповідача, останній за весь 2022 рік отримав дохід лише близько 15000 грн. Вважає, що ОСОБА_2 з метою ухилення сплатити борг має об`єктивну можливість вчинити дії, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідач є власником будівлі "Колиба" у с. Лішня Дрогобицького району Львівської області та земельної ділянки, згадане майно відповідач ще не встиг відчужити і уникнути сплати боргу, а тому просить суд задоволити заяву про накладення арешту на згадане майно відповідача.

Ухвалою суду від 06.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст заявлених позовних вимог, приходжу висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Заяву про забезпечення позову подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся досуду.

Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідністьвиду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом досліджений зміст та вимоги позовної заяви, з якої встановлено, що предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за договором позики, оформленої у вигляді розписки, у розмірі 120000 грн. У свою чергу в матеріалах справи міститься лише копія боргової розписки. Також позивачем надані витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно яких ОСОБА_2 є власником будівлі та земельної ділянки, однак, такі сформовані 23.09.2021; довідка Пенсійного фонду України форми ОК-5 датована 11.10.2022, акт про встановлення факту проживання відповідача не за місцем реєстрації складено 21.07.2022. Тобто, позивачем не подано актуальної інфомації станом на дату подання заяви про забезпечення позову.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Підсумовуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що відсутні підстави для обґрунтованого сумніву, що в разі ухвалення судового рішення буде неможливим його виконання; окрім того, на даний час відсутні підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та виправданим для ефективного забезпечення захисту порушених прав позивача і не порушуватиме права інших осіб, оскільки заява про забезпечення позову не обґрунтувана належним чином і на підтвердження викладеного у ній не надано належних доказів. Відтак, приходжу висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149 - 153 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Грицай