ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/638/22 Номер провадження 22-ц/814/3421/23Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року, постановлене суддею Фоміною Ю.В.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 13816,08 грн., у зв`язку з недостатністю страхової виплати для повного відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2021 року о 17:30 годині в м. Харкові по Тюрінському узвозу водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на регульоване перехрестя з вул. Тюрська, не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 порушено вимоги п. 16.11 ПДР України.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2021 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністаративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ «Українська Акціонерна страхова компанія «АСКА» відповідно до Полісу № ЕР-204116133, розмір франшизи 1000,00 грн.

21.07.2021 року позивачем подано до ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» повідомлення про ДТП, номер звернення КЦ № 18245.

28.01.2022 р. ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» здійснила страхове відшкодування на користь позивача в сумі 14022,51 грн.

Відповідно до висновку експерта, вартість відновлювального ремонту складає 27838,59 грн., при цьому розмір завданого матеріального збитку, обрахованого з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 16304,00 грн. Відтак, різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та фактичною вартістю відновлювального ремонту становить 13816,08 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 13816,08 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1015,20 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову з задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Вказав, що згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн. на одного потерпілого.

З огляду на те, що сума завданих позивачу збитків не перевищує суму страхового ліміту, тому саме страхова компанія має виплачувати страхове відшкодування та відшкодовувати завдану позивачу майнову шкоду.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 20.07.2021 року о 17:30 годині в м. Харкові по Тюрінському узвозу водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на регульоване перехрестя з вул. Тюрська, не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобіль, який належить позивачу на праві власності, отримав механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 07.09.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Відповідно до поліса № ЕР-204116133 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу Chevrolet Evanda д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія «АСКА», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130000,00 грн., франшиза 1000,00 грн., строк дії поліса з 21.05.2021 року по 20.05.2022 року (а.с. 15).

Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/121-21/21535-АВ від 07.10.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Auris д.н.з. НОМЕР_2 склала 27838,59 грн., а вартість матеріального збитку станом на 20.07.2021 року становить 16304,12 грн. (а.с. 21-26).

Відповідно до банківської виписки, 28.01.2022 року ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія «АСКА» перерахувало страхове відшкодування за полісом № ЕР-204116133 від 20.05.2021 року, в сумі 14022,48 грн. (а.с. 40).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Разом з тим, в Україні діє інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, метою якого є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено вищевказаний Закон, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 вищевказаного закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 754/1108/15-ц, провадження № 61-20780св18.

Як вбачається з копії страхового полісу № ЕР-204116133 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну становить 130000 грн., тобто сума завданих збитків не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому обов`язок відшкодування шкоди згідно норм чинного законодавства покладено на страховика.

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Разом з тим, ПрАТ «Українська Акціонерна Страхова Компанія «АСКА» до участі у справі не залучена, позивачем не надано доказів відмови страховика відшкодувати завдану йому шкоду в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню, із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові на позивача.

За перегляд справи в суді апеляційної інстанції відповідачем було сплачено судовий збір у сумі 1488 грн., який відповідно до вищевказаних вимог підлягає стягненню на його користь з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 25 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1488 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин