25.12.2023 Єдиний унікальний номер 205/2621/23
Провадження №2/205/1506/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.12.2023 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Галушки А.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «СК «МЕГА ГАРАНТ» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ЛАЙН»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , АТ «СК «МЕГА ГАРАНТ» про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка посилається на те, що 30.10.2022 року о 13.30 год., в смт. Царичанка по вул.Центральна, 90, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з іншим автомобілем«JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п.п.13.1 ПДР України. В подальшому представником поліції було складено стосовно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 112823 від 30.10.2022 року. Даний протокол для притягнення винної в вищезазначеному ДТП особи до адміністративної відповідальності було направлено до Царичанського районного суду Дніпропетровської області. Відповідно до Постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно даних отриманих в ході розгляду даної справи про адміністративне правопорушення автомобіль ОСОБА_2 було застраховано в АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ», номер ОСЦПВ (АР2383408). Позивачем після отримання постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області було подано до АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» повідомлення про ДТП разом з необхідним пакетом документів для страхового відшкодування. В подальшому, відповідно до отриманої від АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» інформації, позивачці стало відомо, що на даний час прийом документів за страховими випадками здійснює асистуюча компанія ТОВ «Фінанс-Лайн». Так як досить тривалий час відповіді щодо страхового відшкодування позивачу ні від АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» ні від ТОВ «Фінанс-Лайн» не надходило, її адвокат Лічман О.М. повторно звернувся з заявою про страхове відшкодування до АТ СК «МЕГА-ГАРАНТ» та до ТОВ «Фінанс-Лайн», також звернувся з адвокатськими запитами до АТ СК «МЕГА-ГАРАНТ», ТОВ «Фінанс-Лайн» та до Моторн ого (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ). Відповіді на адвокатський запит від «СК «МЕГА-ГАРАНТ» він так до моменту подання цього позову і не отримав. Без уваги залишились і її заява про страхове відшкодування. Від ТОВ «Фінанс-Лайн» 07.03.2023 року на «Вайбер» їй надійшла відповідь на адвокатський запит, датована 12.02.2023 року. В даній відповіді зокрема зазначено, що запитувана нею справа про страхове відшкодування № «Меgа-0015» знаходиться в ТОВ «Фінанс-Лайн» від 30.10.2022 року. Надані скан копії документів по цій справі 04.01.2023 року були вигружені на сервер АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» для врегулювання страхового випадку. Стосовно відповіді від МТСБУ на адвокатський запит, то в ній зокрема зазначено, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АР/2383408 укладений АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» по відношенню до транспортного засобу «ВАЗ 2115» з номерним знаком НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_3 ) та є діючим на дату дорожньо-транспортної пригоди 30.10.2022 року. Також у відповіді від МТСБУ вказано, що 05.10.2022 року АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та відповідно до закону України « Про загальнообов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» припинило членство в МТСБУ. Також зазначено, що страховик членство якого припинено, або ліцензія якого анульована, не звільняється від обов`язку виконання укладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Крім того, як зазначено у відповіді на адвокатський запит від 12.02.2023 року асистуюча компанія ТОВ «Фінанс-Лайн» представляє інтереси АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» на підставі договору доручення № 23/08/22 від 23.08.2022 року, але самої копії даного договору в позивача не має, ТОВ «Фінанс-Лайн» не надсилалось, і тому не відомо, якими повноваженнями крім тих які зазначені у відповіді на запит АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» наділило ТОВ «Фінанс-Лайн», що в свою чергу позбавляє права позивача на ефективний захист. Вищезазначеною постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 року встановлено вину ОСОБА_2 у цій дорожньо транспортній пригоді. Також судом встановлено, що незаконними діями ОСОБА_2 автомобілю позивачки в наслідок цієї дорожньо транспортної пригоди в результаті отриманих механічних пошкоджень завдано матеріальні збитки. Позивачка після дорожньо транспортної пригоди, дочекавшись співробітника поліції, надала свої письмові пояснення та поїхала з місця пригоди. В подальшому цей же день позивачка замовила проведення експертизи щодо оцінки вартості відновлюваного ремонту свого автомобіля, який зазнав пошкоджень внаслідок цієї пригоди. Договір на проведення оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля позивачка уклала з ТОВ «ЕКСПЕРТНА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ АССИСТАНС». Згідно звіту про оцінку розміру збитку встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Jeep Compass» дорівнює 68 975,32 грн. Тобто, внаслідок вчиненої ОСОБА_2 дорожньо транспортної пригоди, позивачка зазнала збитків та понесла наступні витрати: послуги експерта ТОВ «ЕКСПЕРТНА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ АССИСТАНС». - 2000 грн.; витрати на відновлювальний ремонт - 68 975,32 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , які призвели до дорожньо- транспортної пригоди, в якій був пошкоджений автомобіль позивачки, їй було заподіяно крім матеріальної також і моральну шкоду, яка полягає у спричиненні негативних наслідків як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відноситься нервовий стрес, який позивачка та під час наїзду транспортного засобу, переляк та в подальшому порушення сну та нервової системи позивачки. Крім того, моральна шкода, завдана позивачці, полягає в порушені її права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачки остання зазнала немало переживань та страждань з приводу того, як відновити пошкоджений автомобіль. Також, переживання викликав той факт, що особа, відповідальна за збитки не тільки відмовилась в добровільному порядку відшкодовувати шкоду, завдану позивачці, а й взагалі не визнав своєї вини ні на місці пригоди, ні в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також хвилювання та думки про відновлення свого пошкодженого транспортного засобу тримали позивачку у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї. Відмова ОСОБА_2 добровільно відшкодувати матеріальну шкоду, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Зокрема, було витрачено час та кошти для поїздок в органи судової влади, державної автомобільної інспекції, звернення в страхову компанію з повідомленням про дорожньо транспортну пригоду, звернення до експерта для визначення вартості поновлювальних робіт та станцію технічного обслуговування автомобілів, звернення за допомогою до адвоката. Майже п`ять місяців, а саме стільки пройшло з моменту дорожньо транспортної пригоди, позивачка нервує з приводу поновлення її порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Зважаючи на викладене, моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 5 000,00 грн. Просить стягнути з АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді в сумі 68 975,32 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді в сумі 5 000 грн., витрати по наданню правової допомоги в сумі 9 500 грн., витрати на експерта за проведення оцінки збитків в сумі 2 000 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073, 60 грн.

Представник позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки та не заперечував проти винесення судом заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 , АТ «СК «МЕГА ГАРАНТ» повідомлялися про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують їх відзив.

Третя особа ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН» належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, представник до суду не з`явився.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачі ОСОБА_2 , АТ «СК «МЕГА ГАРАНТ» своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 30.10.2022 року о 13.30 год., в смт. Царичанка по вул.Центральна, 90, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з іншим автомобілем«JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п.п.13.1 ПДР України.

Власником транспортного засобу «ВАЗ 2115» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 (а.с.25, 28).

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2022 р. ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8-10).

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст.82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд враховує вказану постанову як преюдиціальну при розгляді зазначеної цивільної справи.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача «JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдана матеріальна шкода.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ 8041, власником автомобіля «JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.24).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована АТ «СК «МЕГА ГАРАНТ» (ОСЦПВВНТЗ № АР2383408 термін дії з 11.12.2022 р. по 10.12.2022 р. (а.с.25, 28).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСЦПВВНТЗ №ЕР-8 у Страховик - ТОВ «Страхова група «ОБЕРІГ», строк дії договору з 00-00 год. 17.06.2022 р. по 16.06.2023 р. включно (а.с.92).

Вказаним полісом встановлено ліміт за шкоду майну у розмірі 130000,00 гривень; за шкоду життю та здоров`ю ліміт встановлено у розмірі 260000,00 гривень; франшиза - 0,00 гривень.

Із метою отримання страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, позивач ОСОБА_1 , звернулася до АТ «СК» «Мега-Гарант» із повідомленням про дорожньо транспортну пригоду (а.с.25, 92-93, 94, 95).

Згідно відповіді від 10.02.2023 р. №4-03/4613 МТСБУ, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АР/2383408 укладений АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» по відношенню до транспортного засобу «ВАЗ 2115» з номерним знаком НОМЕР_1 (VIN- НОМЕР_3 ) та є діючим на дату дорожньо-транспортної пригоди 30.10.2022 року. 05.10.2022 року АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» припинило членство в МТСБУ. Також зазначено, що страховик, членство якого припинено, або ліцензія якого анульована, не звільняється від обов`язку виконання укладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно відповіді від 12.02.2023 року ТОВ «Фінанс-Лайн», ТОВ «Фінанс-Лайн» діє на підставі договору доручення №23/08/22 від 23.08.2022 р., на підставі вищевказаного договору ТОВ «Фінанс-Лайн» займається обслуговуванням «гарячої лінії» та збором документів по страховим виплатам АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ». Запитуєма адвокатом справа зареєстрована в ТОВ «Фінанс-Лайн» від 30.10.2022 р. за № «Mega-00151». Надані документи по справі № «Mega-00151» знаходяться у ТОВ «Фінанс-Лайн». 04.01.2023 р. на сервер АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» були вигружені сканкопії документів на врегулювання страхового випадку. Дії, які були вчинені відділом врегулювання АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» по справі «Mega-00151», щодо врегулювання страхового випадку - не відносяться до компетенції ТОВ «Фінанс-Лайн». Таким чином, ТОВ «Фінанс-Лайн» не має об`єктивної можливості надати затребувану адвокатом інформацію. Нацональний банк України 10.11.2022 р. анулював ліцензію страховику АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» (а.с.26).

Згідно відповіді ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН» від 27.06.2023 р., на виконання ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.05.2023 р., повідомлено, договір доручення №23/08/22 від 23.08.2022 р. між АТ «СК «Мега-Гарант» та ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН» не укладався. Посилання ТОВ «ФІНАНС-ЛАЙН» на договір доручення №23/08/22 від 23.08.2022 р.у своїх відповідях на запити, які надходили по страховій справі, були помилковими (а.с.88).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №32706 від 07.11.2022 р. ТОВ Експертна компанія «ФАВОРИТ АССИСТАНС»,станом на 30.10.2022 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 , дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ: У=68975,32 грн.(а.с.11-23, 95-111).

Згідно рахунку-фактури №5346 від 31.10.2022 р. за послуги експерта ТОВ «ЕКСПЕРТНА КОМПАНІЯ «ФАВОРИТ АССИСТАНС» позивачем ОСОБА_1 сплачено 2000 грн. (а.с.29, 94 зворот).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодженняним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст. 29, 36 Закону), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 року по справі № 522/438/18, від 20.03.2019 року по справі № 695/882/15-ц.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №32706 від 07.11.2022 р. ТОВ Експертна компанія «ФАВОРИТ АССИСТАНС», станом на 30.10.2022 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «JEEP COMPAS», д.н.з. НОМЕР_2 , дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ: У=68975,32 грн.(а.с.11-23).

Отже, розмір страхового відшкодування становитиме 68975,32 грн.

З урахуванням викладено зі страховика АТ «СК «МЕГА- ГАРАНТ» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 68975,32 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Суд вважає, що оцінка моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. відповідає принципу справедливості.

Не піддається сумніву те, що винними діями відповідача позивач зазнала моральних переживань, які були викликані фактом пошкодження транспортного засобу, вона перенесла нервовий стрес, переляк та погіршення здоров`я, завдало їй фізичних страждань, та спричинило фізичний і психологічний дискомфорт, обмеження в плануванні майбутнього, порушення звичайного укладу життя.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено, то їх слід розподілити наступним чином.

При подачі позову позивачкою сплачений судовий збір відповідно до ставки, встановленої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 1073,60 грн. за позовні вимоги майнового характеру про стягнення матеріальної шкоди, який підлягає стягненню із відповідача АТ "СК "МЕГА ГАРАНТ" та за позовні вимоги майнового характеру про стягнення моральної шкоди, який підлягає стягненню із відповідача ОСОБА_2 у розмірі 1073,60 грн., у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З огляду на те, що на за складений на замовлення позивача звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №32706 від 07.11.2022 р. ТОВ Експертна компанія «ФАВОРИТ АССИСТАНС», станом на 30.10.2022 р. щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, позивачем сплачено 2000,00 грн., що підтверджено рахунком - фактурою від 31.10.2022 р. №5346), а зазначений звіт покладений в основу задоволення позовних вимог, то вартість цих витрат підлягає стягненню із відповідачів ОСОБА_2 та АТ "СК "МЕГА ГАРАНТ" по 1000,00 грн. з кожного.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги,оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited»проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1вищевказаного Закону).

Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництвана наданняінших видівправової допомогиклієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 цього ж Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2021р. по справі №910/7586/19 час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

На підтвердження надання правової допомоги представником позивачки адвокатом Лічманом О.М.. надано суду свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 31), ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.30), договір про надання правової допомоги від 21.11.2022 р. б/н (а.с. 32), пунктом 4.1. якого розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомого, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору (а.с. 32 зворот).

Згідно акту про надання юридичних послуг від 31.01.2023 р. вартість наданих юридичних послуг складає 5000,00 грн., акту про надання юридичних послуг від 07.03.2023 р. вартість наданих юридичних послуг складає 4500,00 грн. (а.с.33, 34).

Згідно квитанції №АСРВ-АН7Х-7С99-ВКС0 від 31.01.2023 р. «Monobank», ОСОБА_1 сплачено на користь адвоката Лічман О.М. за надання юридичних послуг, за актом додаток №1 до договору від 21.12.2022 р. - 5000,00 грн. (а.с.35).

Згідно квитанції №2В1Х-52А2-Н4В2-7310 від 07.03.2023 р. «Monobank», ОСОБА_1 сплачено на користь адвоката Лічман О.М. за надання юридичних послуг, за актом додаток №2 до договору від 21.12.2022 р. - 4500,00 грн. (а.с.35).

Суд вважає, що витрати на надання професійної правничої допомоги підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 та АТ "СК "МЕГА ГАРАНТ" на користь позивача в розмірі 9500,00грн. по 4750,00 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «СК «МЕГ ГАРАНТ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «СК «МЕГА ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за договором, укладеним між АТ "СК "МЕГА ГАРАНТ" та ОСОБА_4 , АР2383408, у розмірі 68975 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «СК «МЕГА ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг експерта у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., по 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «СК «МЕГА ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., по 4750 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. з кожного.

Стягнути з Акціонерного товариства «СК «МЕГА ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 03.01.2024 р.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1

Відповідачі:

Акціонерне товариство «СК «МЕГА ГАРАНТ» , 61057, м.Харків, вул.Донця-Захаржевського, б.6/8

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2

Третя особа:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС-ЛАЙН`, 36019, м.Полтава, вул.Колективна, б.10