Справа № 342/213/23
Провадження № 2/342/228/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 4 від 14.06.2016; неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено шлюб, що зареєстровано 14.06.2016 виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 4 від 14.06.2016. Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, на протязі останнього року сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Позивач почала відчувати, що їх сімейні стосунки стають все більше холодними, не дружніми. Таким чином, сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Після припинення спільного проживання, син сторін проживає разом із позивачем. Вона забезпечує необхідні умови проживання дитини. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані та проживають в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказана квартира належить мамі позивача - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири. Позивач працює на посаді спеціаліста-землевпорядника відділу земельних відносин апарату Городенківської міської ради. Позивач має можливість та забезпечує дитину всім необхідним. Оскільки дитині виповнилося тільки шість років, то у такому ранньому віці дитині необхідна материнська любов та турбота, яку позивач надає дитині. Для дитини малолітнього віку вкрай необхідним є контакт з матір`ю, оскільки в даному віці діти найбільш прив`язані до матері, вона є неохідною опорою, як джерело безпеки. Примирення та збереження сім`ї позивач вважає неможливим.

01 березня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради.

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року надано строк для примирення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - три місяці. Зупинено провадження в справідо закінчення визначеного судом строку для примирення сторін.

28 липня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання в справі на 10 серпня 2023 року о 13 год. 55 хв. в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м. Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 3).

10 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі тапризначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.30 год. 29.08.2023 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 29 серпня 2023 року не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 до суду надіслала заяву про судовий розгляд справи проводити за її відсутності. Позовні вимоги просить задовільнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково з приводу розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_1 не заперечує, з приводу залишити проживати неповнолітнього сина ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 не заперечує. Заперечує з приводу стягнення з нього на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради до суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14 червня 2016 року у виконкомі Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14 червня 2016 року.

Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За наданий судом строк для примирення сторони не помирилися. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Що стосується вимог позивача щодо залишення неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом із нею,суд приходить до наступного.

Про те, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27 грудня 2016 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.02.2018 зареєстровані - АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності матері позивача - ОСОБА_4 , що стверджується копіями: Витягів з реєстру територіальної громади № 2023/001638030, № 2023/001638458 від 22.02.2023, Акту обстеження умов проживання від 06.03.2023, Договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2017, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86505757 від 05.05.2017, свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 20.04.1996.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 працює на посаді спеціаліста-землевпорядника відділу земельних відносин апарату Городенківської міської ради по даний час, що доводиться копією довідки № 121 від 23.02.2023 виданою Городенківською міською радою Івано-Франківської області.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

У відповідності до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги як першочергове міркування при прийнятті відносно неї будь-яких дій або рішень як у державній, так і у приватній сфері. Найкраще забезпечення інтересів дитини - це право, принцип і правила процедури, які засновані на оцінці усіх елементів, що відображають інтереси дитини у конкретних обставинах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини з метою прийняття рішення про застосування тієї чи іншої конкретної міри належить діяти в наступному порядку: 1) з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими; 2) з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечують юридичні гарантії та належну реалізацію цього права.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19).

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 15 березня 2023 року № 589, стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування Городенківської міської ради, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 10.03.2023 № 28, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розлучення батьків, з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З огляду на викладене, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому психологічний стан, зокрема прихильність до матері, проживання з нею в атмосфері любові, турботи, захисту, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини та правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради, те, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання сина, суд вважає за доцільне неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 2147,20 грн. (1073,60 грн.*2). Оскільки судом задоволено позов, то з відповідача слід стягнути в користь ОСОБА_1 2147,20 грн. судових витрат, понесених нею по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114, 160-161 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований 14 червня 2016 року у виконкомі Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 4 від 14 червня 2016 року.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - 2147,20 грн. судових витрат, понесених позивачем по сплаті судового збору.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - по АДРЕСА_2 .

Місцезнаходження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради - вул. Шевченка, 77, м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складене 29.08.2023.

Суддя: Федів Л. М.