Справа № 150/442/23
Провадження № 2/150/176/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Франюк Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чернівецького районного суду перебуває вищезазначена цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 вересня 2011 року, сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач зазначає, що спільні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Також зазначає, що ОСОБА_2 добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості самостійно утримувати дітей. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від справа передана судді Кушнір Б.Б.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 08.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду із викликом сторін. Також виклик відповідача вирішено здійснювати шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Позивач в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву (2571/23-Вх. від 11.10.2023 року) про розгляд даної цивільної справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Виклик відповідача також здійснювався шляхом розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про виклик в судові засідання, відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне:

За час спільного проживання у шлюбі мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 дата видачі 23.09.2013 року видане виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 дата видачі 06.07.2015 року видане виконкомом Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 дата видачі 03.11.2020 року видане Могилів-Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Згідно свідоцтв про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відповідач ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , однак, добровільно не виконує свого законного обов`язку по утриманню дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей сторонами не подано і судом не встановлено.

З довідки №336 від 22.06.2023 року, виданої Чернівецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області, вбачається, що діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають разом із матір`ю (позивачем) ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.

Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, що вбачається із позовної заяви та не заперечується відповідачем. Таким чином, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості забезпечувати на рівні з позивачем інтереси та утримання дітей.

Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Конвенцією про права дитини, Конституцією України, Сімейним кодексом України.

Згідно п. 1 ст.18, п. 1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. У ч. 1ст. 12 вказаного закону зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, виходячи з позовних вимог, встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі однієї другої частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, 04.09.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при поданні даного позову звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 142, 247, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї другої заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, 04.09.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 /тисяча сімдесят три/ гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , орган, що видав 0538, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Б.Б.Кушнір