07.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/9232/23
Провадження № 2/205/3086/23
У Х В А Л А

07 листопада 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Дніпрі клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження у вищенаведеній справі, в обґрунтування клопотання зазначив, що на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» відповідач ОСОБА_3 проходить військову службу в лавах Збройних Сил України та не має можливості прибути у судове засідання у цій справі. Враховуючи вищенаведене вважає, що вказана обставина є об`єктивною неможливістю розгляду цивільної справи, тому посилаючись на ст. 251 ЦКП України просив зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Силах України, також просив розглянути вказане клопотання без їх участі.

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду заяву в якій зазначила, що суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у вказаній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та подане представником відповідача клопотання, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так дійсно Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3275-IX від 27 липня 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, та який продовжує діяти на цей час.

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Такі правові висновки викладені у постанові КЦС ВС від 09 листопада 2022 у справі № 753/19628/17.

Як вбачається з доданої до клопотання довідки командира військової частини НОМЕР_1 полковника Л. Хода за № 1303 від 14 травня 2022 року солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 18 квітня 2022 року по теперішній час.

Водночас, вказана довідка видана 14 травня 2022 року, тоді як на цей час вже листопад 2023 року.

При цьому подане клопотання не містить жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться в зоні бойових дій та позбавлений можливості прибувати до суду.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан був запроваджений стосовно території, а не стосовно суб`єктів, а у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено зупинення провадження, коли на воєнний стан переведені суб`єкти (конкретні військові формування), а не території.

Наведені висновки суду піддержуються також правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, в якій суд переглядаючи у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Однак відповідачем не долучено до клопотання жодного документу на підтвердження виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій.

Крім того, відповідачем не надано жодного документу на підтвердження, що він позбавлений можливості прибувати до суду у судові засідання або проведення судового розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Разом з тим, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Отже, вищезазначена цивільна справа стосується розірвання шлюбу, укладеного між сторонами справи, де позивач наполягає на його розірванні із зазначенням не проживання сторін разом як подружжя вже майже шести років, також відноситься до малозначної справи та відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України розглядається протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з тим, у матеріалах цивільної справи відсутній будь-який документ про те, що відповідач має бажання приймати особисту участь в судовому засіданні, при цьому, наявні повноваження його представника адвоката Ковальчука Д.Ю. про надання правової допомоги на підставі ордеру Серії АЕ №1230954 від 02 жовтня 2023 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 .

Також у клопотанні про зупинення провадження не зазначено підстав зупинення провадження з посиланням того, що саме бажає відповідач надати в судовому засіданні, чи визнає позовні вимоги, чи ні, також відповідач не позбавлений права на проведення розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Більш того, адвокат Ковальчук Денис Юрійович є представником відповідача ОСОБА_3 , який перебуває на військовій службі, та має аналогічні права, обов`язки як і відповідач, також згідно ордеру повноваження Ковальчука Д.Ю. не обмежуються, а відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у вказаній справі.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 260, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.