Номер провадження 2/754/1596/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2023 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Якименко А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача - адвоката Спаського А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.07.2021 відкрито провадження по справі.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину - доньку. Ім`я дитини 24.12.2019 було зареєстровано Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві, як ОСОБА_3 . До актового запису про народження дитини були внесені відомості, відповідно до яких батьком дитини вказаний ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що між ним та ОСОБА_2 шлюбних стосунків не було, шлюб не укладався. На підставі наведеного просить суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.10.2021 по справі була призначена молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.02.2022 по справі була призначена молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи.

Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 24.05.2023 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13.02.2023 змінено та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Від Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до суду 23.10.2023 надійшов висновок експерта № СЕ-19-23/40225-БД.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2023, відновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, 13.11.2023 позов підтримав. Просив ухвалити рішення на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 13.11.2023 не з`явилась. Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Спаський А.Ю. всудовому засіданні, 13.11.2023 заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в повному обсязі, врахувавши висновок експерта.

Представник третьої особи - Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, до суду надійшли заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 виданого Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 1395.

ОСОБА_2 , є мамою дитини ОСОБА_3 . Батьком дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень Заступника начальника Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №3074/21.5-39 від 13.08.2021, вбачається, що згідно до даних актового запису про народження №1395 від 24.12.2019, складеного Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до статті 126 СК України, підставою запису відомостей про батька зазначено - «Спільна заява батьків про визнання батьківства від 24.12.2019».

Відповідно до Висновку експерта СЕ-19-23/40225-БД від 05.10.2023 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ймовірність даної події складає 99,99999999%.

Будь-яких доказів на спростування висновку експертизи позивачем суду не надано.

Стаття 125 СК України передбачає, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (стаття 136 СК України).

Згідно з частиною другою статті 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Згідно з частиною п`ятою статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Аналіз положень статті 136 СК України дає підстави для висновку, що в судовому порядку батьківство (материнство) може бути оспорено як у випадках, коли в акті про реєстрацію народження батьками дитини вказано осіб, які уклали між собою шлюб, так і тоді, коли батьками дитини при реєстрації встановлення батьківства на підставі спільної заяви батька й матері дитини записано осіб, які в шлюбі не перебувають. Однак у будь-якому разі не можуть бути задоволені вимоги про оспорювання свого батьківства, пред`явлені особою, записаною батьком за її заявою або за спільною заявою з матір`ю дитини, якщо в момент подачі заяви їй було відомо, що фактично вона не є батьком цієї дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до частини першої статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 149/2562/18 та від 25 серпня 2020 року № 478/690/18 про те, що «тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження, або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ»; «у разі не доведення відповідачем наявності поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом з дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини, надають суду можливість визнати факт, який відповідачем (її представником) заперечується».

Зокрема доказів на підтвердження того, що позивач за встановлених у справі обставин в момент реєстрації себе батьком дитини знав, або не міг не знати про таке, матеріали справи не містять, однак достовірно міг знати щодо батьківства у відношенні до дитини ОСОБА_3 лише після проведення та ознайомлення з висновками судової генетичної експертизи ДНК.

Отже суд приймає та визнає, що Висновок експерта СЕ-19-23/40225-БД, відповідно до якого підтверджується з ймовірністю на 99,99999999%, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є переважним та належним і допустимим доказом щодо встановлення батьківства, оскільки не викликає сумнівів щодо правильного використання нормативно-правових актів та інформаційних джерел із застосування Методики проведення молекулярно-генетичних досліджень.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті 1,3 Конституції України).

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, вони в такому вигляді не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та сімейного законодавства України, і тому не підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі відмови в позові покладається на позивача.

Таким чином, оскільки судом в позові відмовлено, сплачений судовий збір позивачу не повертається, а витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод,статтями 125, 128, 136 Сімейного Кодексу України, статтями 12, 13, 76-81, 102, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про виключення запису про батьківство з актового запису про народження дитини - відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), місцезнаходження за адресою: м.Київ, проспект Червоної Калини, 15.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2023.

Суддя В.В. Бабко