Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2734/23

номер провадження 2/695/1081/23

07 вересня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Середи Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_4 . Спільне життя у сторін не склалось і вони стали проживати окремо з березня 2020 року, дитини залишилась проживати з матір`ю, а відповідач на підставі виконавчого листа повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки. Проте батько дитини самоусунувся від утримання дочки, має заборгованість по сплаті аліментів, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, не відвідує батьківські збори у дошкільному закладі, який відвідує його дочка, вихованням, навчанням та утриманням дитини займається виключно мати. За таких обставин, вважаючи, що батько дитини ухиляється від обов`язків по утриманню та вихованню дитини, не цікавиться та піклується про здоров`я дочки, фізичний та духовний розвиток, ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.09.2023 на 12.30 год.

У підготовче засідання учасники справи не прибули.

У матеріалах справи містяться письмові заяви представників позивача та третьої особи, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, справу слухати за їх відсутності

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, надавши суду заяву про визнання позову, в якій повністю визнав позовні вимоги, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.

Згідно з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 08.02.2020, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2021 року у справі № 695/606/21, провадження № 2/695/772/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу шлюб між подружжям розірваний.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 14.06.2023 року № 93 боржник ОСОБА_2 станом на 01.06.2023 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 77561 (сімдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня 50 коп.

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_4 , 2020 року народження, від 14.06.2023 року умови проживання дитини добрі, квартира умебльована , забезпечена в достатній кількості речами домашнього вжитку, побутовою технікою, у квартирі чисто, охайно. У сім`ї доброзичливі стосунки між матір`ю та дитиною. Батько дитини ОСОБА_2 з дитиною не проживає з часу, коли їй виповнилось 1,5 місяців, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, аліменти не сплачує.

Згідно з довідкою від 15.06.2023 року за вих. № 64, виданою в.о. керівника ЗДО «Струмочок» ОСОБА_4 , 2020 року народження, відвідує Золотоніський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Струмочок» Золотоніської міської ради Черкаської області з 01.09.2022 року.

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 від 16.06.2023 року № 65 ОСОБА_4 , 2020 року народження, відвідує ЗДО «Струмочок» з 01.09.2022 року. ОСОБА_4 проживає разом з мамою, житлові умови сприятливі, у дівчинки є все необхідне для життя, розвитку та навчання. Софія має доглянутий охайний вигляд, у дитячому закладі активна, з однолітками знаходить спільну мову, має друзів, проявляє інтерес до сюжетно-рольових ігор, з дорослими легко вступає в контакт, відповідає на запитання, прислухається до порад. За період перебування ОСОБА_4 у закладі дошкільної освіти вихователі жодного разу не бачити тата дівчинки ОСОБА_2 .

З Висновку органу опіки та піклування Золотоніської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_4 » від 25.07.2023 № 1341 вбачається доцільним з метою захисту законних прав та інтересів дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У своїй заяві про визнання позову від 01.08.2023 року (вх. № 12554) відповідач ОСОБА_2 повністю визнав позовні вимоги та повідомив, що він не бере участі у вихованні дитини, оскільки вони з дружиною розлучились і він з ними не спілкується.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Із систематичного аналізу положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (пункти 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать про винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні дитини, про умисне і свідоме нехтування обов`язками батька, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки.

Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Частиною другою ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у сумі 1073.60 грн.

Керуючись ст., ст. 10, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, ст.,ст. 164, 166, 180-182 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Середа Л.В.