Провадження № 2-о/727/384/23
УХВАЛА

09 жовтня 2023 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дітей ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання дітей.

Як вбачається із змісту заявлених вимог, ОСОБА_1 просить встановити факт самостійного виховання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2)причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують цей факт.

За змістом ст.293 Кодексу окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Можна зробити висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з поданої заяви остання подана з порушенням вимог ст. 294 ЦПК України, виходячи з наступного.

Зокрема, у поданій заяві не конкретизовано які юридичні наслідки має встановлення даного факту та з метою захисту яких особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав заявник звернувся до суду з заявою.

Із змісту поданої до суду заяви вбачається, що заявник пов`язує звернення до суду з заявою з можливим порушенням Державною прикордонною службою його прав у майбутньому на виїзд з території України, тобто для подальшого вирішення спору про право.

Однак, на даний час, його право на виїзд за межі території України ні ким не порушено.

При цьому, ОСОБА_1 не було залучено до участі у справі у якості заінтересованих осіб уповноважених компетентних органів державної влади, на яких покладено обов`язки по виконанню Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», а також Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Також, згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає станом на 01 січня 2023 року - 536 грн. 80 коп.

Проте, доказів сплати судового збору суду надано не було.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 293, 294, ст.296 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дітей - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити вказані недоліки, надавши йому 5 днів для усунення зазначених недоліків з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною та повернута.

Суддя Одовічен Я.В.