Справа № 352/1720/23
Провадження № 2/352/601/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовано тим, що 07.08.2021 р. приблизно о 20 годині 00 хвилин, у світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці», що у с. Майдан, Ямницької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області у напрямку м. Стрий, зі швидкістю 69…72 км/год., та вчинив наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_2 порушив п.п. 1.5, 1.10, 2.3 б,д, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер в КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради». Вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення вол, без позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком тривалістю один рік шість місяців. ОСОБА_2 лише частково відшкодував ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в сумі 40000 грн., невідшкодованими залишились 20000 грн. Також позивачу була спричинена моральна шкода, пов`язана зі смертю дитини, яку вона оцінює в 200 000 грн.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

09 жовтня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов в якому він просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 33-35). Відповідач вказав, що перерахував на користь позивача на лікування сина 17850 грн. та у відшкодування моральної шкоди 9900 грн., а також сплатив 1500 доларів США, про що позивач написала відповідну розписку. Окрім того, просить врахувати що страхова компанія виплатила позивачу 172000 грн. страхового відшкодування. За таких умов вважав, що підстави для задоволення позову відсутні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, але від них надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, але у відзиві міститься клопотання про проведення судового розгляду без їх участі, просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до такого висновку.

Так, вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення вол, без позбавленням права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком тривалістю один рік шість місяців (а.с. 2-4).

Як вбачається із вищевказаного вироку, 07.08.2021 р. приблизно о 20 годині 00 хвилин, у світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги Н-10 «Стрий-Чернівці», що у с. Майдан, Ямницької ТГ, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області у напрямку м. Стрий, зі швидкістю 69…72 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму швидкість для даної ділянки дороги - 50 км/год. Проїзна частина у даному місці пряма в плані, має по дві смуги для руху у кожному напрямку, які розділені подвійною суцільною горизонтальною лінією дорожньої розмітки 1.3., а суміжні смуги руху - суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1. ПДР України. У цей час проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, велосипедом почав перетинати малолітній ОСОБА_3 . Водій автомобіля Ford Transit ОСОБА_2 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху, у вигляді велосипедиста ОСОБА_3 на відстані, яка була достатньою для зупинки автомобіля шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, за умови, якщо б він рухався із допустимою у населених пунктах швидкістю 50 км/год, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку яка склалася, не обрав безпечної швидкості транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до його зупинки, унаслідок чого вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_2 порушив п.п. 1.5, 1.10, 2.3 б,д, 12.1, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

У результаті порушення ОСОБА_2 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої велосипедист ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми органів грудної клітки живота його органів, тазу та правої ноги, яка призвела до розвитку гнійно-абсцедуючої бронхопневмонії та ускладнилася гострою легенево-серцевою недостатністю, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер в КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».

ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, так як він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_3 .

Положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідачем надано копії квитанцій про перерахування на рахунок ОСОБА_1 коштів на лікування дитини на загальну суму 17850 грн. (а.с. 36-38).

Згідно з квитанціями від 09 серпня 2021 року відповідач перерахував на рахунок ОСОБА_1 9900 грн. (а.с. 39), проте у вказаних платіжних документах відсутнє вказівка на призначення платежу.

15 лютого 20213 року ОСОБА_1 написала розписку про отримання від ОСОБА_2 1500 доларів США в рахунок відшкодування шкоди спричиненої ДТП (а.с. 40).

Листом від 27 вересня 2023 року №09-02-17/7364 НАСК «Оранта» повідомила, що 08 лютого 2022 року була здійснена страхова виплата потерпілій в сумі 172842,47 грн, за шкоду, пов`язану зі смертю особи, внаслідок ДТП, за участю забезпеченого транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 43).

Щодо частини позовних вимог про стягнення майнової шкоди.

Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 зазначила, що злочинними діями ОСОБА_2 їй була спричинена матеріальна шкода в розмірі 20000 грн., але належним чином не обґрунтувала в чому саме вона полягає та жодних доказів на доведення її розміру не надала, тому позовні вимоги в цій частині задоволення не підлягають.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу на таке:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001р., N 1 від 27.02.2009р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В даному випадку позивач ОСОБА_1 понесла моральну шкоду, яка полягає у непоправному горі, безповоротній втраті рідної і найдорожчої людини, її сина - ОСОБА_7 . Як вказано у вироку суду від 16 лютого 2023 року ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми органів грудної клітки живота його органів, тазу та правої ноги, яка призвела до розвитку гнійно-абсцедуючої бронхопневмонії та ускладнилася гострою легенево-серцевою недостатністю, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер в КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз та визначається у кожному конкретному випадку індивідуально, виходячи із встановлених судом обставин.

Смерть сина завдала позивачці моральної шкоди, до теперішнього часу вона не може прийти в себе. Вказане безумовно вплинуло на нормальний ритм життя позивачки. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь ОСОБА_1 має складати 170000 грн.

Доводи відповідача про часткову сплату ним коштів у відшкодування моральної шкоди, не приймаються судом, оскільки позивач у позові категорично заперечила отримання від відповідача коштів на відшкодування саме моральної шкоди, а надані відповідачем квитанції від 09 серпня 2021 року не містять відомостей при призначення платежу. Так само відсутня вказівка, що отримані ОСОБА_1 кошти саме на відшкодування моральної шкоди і в написаній нею розписці від 15 лютого 2023 року. Натомість, як встановлено зі змісту вироку, ДТП сталася 07 серпня 2021 року, а потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто більше аніж 3 місяці, він проходив лікування і потерпілою очевидно були витрачені значні кошти на його лікування. Окрім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про виплату страхового відшкодування саме моральної шкоди та його розміру.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги були судом задоволені частково, у розмірі 77,27 % від заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1700 грн. (що становить 77,27 % від 2200 грн.).

Керуючись ст.ст.12, 13, 48, 51, 81, 247, 256, 259, 261, 263, 265, 267, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1700 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Максим ОЛІЙНИК