Справа № 572/244/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/244/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по аліментам,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_4 38 287 грн. 76 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що сторони по справі перебували у шлюбі з 15 грудня 2008 року по 01 березня 2016 року, який був розірваний рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року.

У вказаному шлюбі у подружжя народилось двоє дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких з відповідача на користь позивача рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн. щомісяця на кожну дитину, починаючи з 26 листопада 2015 року і до повноліття дітей.

На підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року був виданий виконавчий лист, який був звернутий до виконання. Зарічненським ВДВС у Вараському районі 06 травня 2016 року відкрито виконавче провадження №51016901 з виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Протягом усього часу стягнення аліментів відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання, в зв`язку із чим за період часу з 21 лютого 2020 року по 25 листопада 2021 року з боку ОСОБА_4 утворилась заборгованість за аліментами у сумі 24 860 грн., що підтверджується довідкою №12920.

В подальшому, 12 січня 2022 року, відповідачем сплачена заборгованість у розмірі 24800 грн.

Позивач в позовній заяві зазначала, що відповідач не має перешкод для сплати аліментів, не несе додаткових витрат, пов`язаних із утриманням дітей, через що просить стягнути з останнього на її користь пеню на заборгованість по сплаті аліментів у розмірі, відповідно до наданого розрахунку.

В судове засіданні позивач подала письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила здійснювати провадження у її відсутності.

Відповідач у судове засідання подав письмову заяву, в якій заявлені вимоги не визнав повністю, в подальшому в судові засідання не з`явився.

Під час судового провадження позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності сторони.

Вказане клопотання судом задоволено.

Інших клопотань сторонами не заявлялось.

Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонам по справі виникли з приводу утримання неповнолітньої дитини щодо відповідальності платника аліментів за несплату аліментів.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до змісту позовної заяви - сторони по справі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано.

Вказані обставини доводяться копією рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 лютого 2016 року, яким розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 15 грудня 2008 року Люхчанською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №27.

Під час шлюбу у сторін народилось двоє дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що доводиться копіями свідоцтв про народження (серії НОМЕР_1 від 16 червня 2009 року та серії НОМЕР_2 ві15 травня 2013 року).

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2016 року у справі №572/4193/15-ц відповідач ОСОБА_4 зобов`язаний до спали аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 650 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 26 листопада 2015 року і до повноліття дітей.

На підставі вказаного рішення Сарненським районним судом Рівненської області 29 лютого 2016 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні Зарічненського відділу Державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області ЗМУМЮ (м.Львів).

Зазначені вище обставини встановлені судом із наданої позивачем копії розрахунку заборгованості №12920 від 25 листопада 2021 року, виданого за підписом начальника відділу Т.Захожої.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання по сплаті аліментів за рішенням суду, через що з боку ОСОБА_4 утворився борг.

Обставини, на які посилається в обґрунтування позову ОСОБА_3 , підтверджені вказаним вище розрахунком заборгованості, відповідно до якого з боку ОСОБА_4 станом на 25 листопада 2021 року існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей на користь ОСОБА_3 у сумі 24 860 грн. 00 коп., за період з 21 лютого 2020 року по 25 листопада 2021 року включно.

Виходячи із вказаних розрахунків позивачем обчислено пеню на заборгованість по сплаті аліментів, яку нею визначено у розмірі 38 287 грн. 76 коп.

Отже, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей на користь позивача та мав заборгованість за вказаними зобов`язаннями.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) пені настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Таким чином, із наведених вище норм вбачається, що права на неустойку у одержувача аліментів не виникає, якщо платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком будь-якої незалежної від нього обставини.

Окрім того, відповідно до роз`яснень викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

В судове засідання відповідачем подано заяву про невизнання позову, однак, не надано жодних доказів, що заборгованість по оплаті аліментів з його боку утворилась з поважних причин.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення вказаних вище вимог законодавства відповідачем суду не надано обгрунтування заперечень щодо вимог позивача.

Отже, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Велика Палата Верховного Суду у справі №333/6020/16-ц від 3 квітня 2019 року уточнила сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, визначивши, що обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного дня такого прострочення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, оскільки відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти й ухилявся від їх сплати протягом вказаного в позові часу, то суд вважає встановленою наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів.

З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені за період з 21 лютого 2020 року по 25 листопада 2021 року включно за виконавчим листом №572/4193/15-ц від 29 лютого 2016 року (із розрахунку: кількість днів прострочення х 1% х сума заборгованості) станом на день звернення із цим позовом до суду, складає, відповідно 12 016 грн. 09 коп. (2218 х 1% х 29 днів у лютому 2020 року + 2218 х 1% х 31 день у березні 2020 року + 2218 х 1% х 30 днів у квітні 2020 року + 2218 х 1% х 31 день у травні 2020 року ( у червні 2020 року заборгованість відсутня) + 2318 х 1% х 30 днів у липні 2020 року + 2318 х 1% х 31 день у серпні 2020 року + 2318 х 1% х 30 днів у вересні 2020 року + 2318 х 1% х 31 день у жовтні 2020 року + 2318 х 1% х 30 днів у листопаді 2020 року (у грудні 2020 року, січні 2021 року заборгованість відсутня)+ 2395 х 1% х 28 днів у лютому 2021 року + 2395 х 1% х 31 день у березні 2021 року + 2395 х 1% х 30 днів у квітні 2021 року + 2395 х 1% х 31 день у травні 2021 року (у червні 2021 року заборгованість відсутня) + 2510 х 1% х 31 день у липні 2021 року + 2510 х 1% х 31 день у серпні 2021 року (у вересні 2021 року заборгованість відсутня) + 2510 х 1% х 31 день у жовтні 2021 року+ 2510 х 1% х 30 днів у листопаді 2021 року.

Згідно ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Обставн, за яких суд мав би зменшити розмір пені, нарахованої на заборгованість, що існує з боку ОСОБА_4 , в ході судового провадження не встановлено.

Отже, суд вважає, що підстав для зменшення розміру пені на аліменти з урахуванням матеріального стану платника немає.

Відповідно до ч.1 ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Таким чином, за даними вимогами позовна давність судом не застосовується.

Виходячи із наведеного, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення у розмірі, не більшому 100% боргу по аліментам.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 196 СК України, керуючись ст.ст.81, 280, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по аліментам задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), 12 016 грн. 09 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом

тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: