Справа № 373/2174/23
Номер провадження 2-з/373/19/23
УХВАЛА

13 листопада 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Керекези Я.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 373/2174/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивачі звернулися до суду із позовом та просять стягнути із відповідача на користь кожного із них заборгованість за договором позики від 27 вересня 2022 року в розмірі по 1500 доларів США, три відсотки річних в розмірі 19,11 доларів США, інфляційні втрати в розмірі 120,62 доларів США, та судові витрати.

25 жовтня 2023 року у справі відкрито провадження.

10 листопада 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та будинок міні-готелю, які були предметом договору купівлі-продажу, в межах вчинення якого виникла зазначена заборгованість. Посилається на те, що поведінка відповідача, яка не бажає виконувати свій обов`язок з повернення боргу, ухиляється від спілкування, свідчить про можливість уникнути він виконання зобов`язання шляхом відчуження майна, що зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В силу положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 вищезазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Ціна даного позову станом на день постановлення ухвали складає 113 645 грн., вартість майна, на яке просить накласти арешт заявник (згідно договору купівлі-продажу) становить: земельна ділянка 212 000 гривень та будинок міні-готелю 1 291 000 гривень.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Дослідивши заяву та додані до нього матеріали, зважаючи на предмет та ціну позову, вартість майна, на яке просить накласти арешт позивач, зважаючи на те, що позивач просить накласти арешт, заборонивши вчиняти будь-які дії щодо майна, зважаючи на обов`язок суду забезпечити достатність та співмірність виду забезпечення позову самим позовним вимогам та дотримання балансу між правами та обов`язками позивача і відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та накладення заборони на вчинення будь-яких дій, пов`язаних із відчуженням земельної ділянки. Даний захід забезпечення позову є достатнім та співмірним позовним вимогам, з якими звернулися до суду позивачі. Крім того, даний захід забезпечення позову не порушить конституційних прав власника майна щодо володіння та користування таким майном. Накладення заборони на відчуження земельної ділянки не покладає на ОСОБА_3 непосильний тягар чи інші негативні наслідки та не позбавляє можливості користуватися нею, і, з іншого боку, забезпечує можливість позивачів на виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна, а саме:

- земельної ділянки (012.00: землі, зайняті поточним будівництвом та відведені під будівництво), площею 0,0700 га, кадастровий номер :01:001:0002, що розташована на території села Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, власником якої є ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Заявник (позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Інші учасники справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач (боржник): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Я.І. Керекеза