Провадження № 2/750/1580/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі

судді Требух Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Галета Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, 3% річних та інфляційних,-

в с т а н о в и в:

03.08.2023 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 21508 грн. 49 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років за період з 01.08.2020 року по 31.07.2023 року в розмірі 31647 грн. 80 коп, 3% річних за період з 01.08.2020 року по 31.07.2023 року в розмірі 5604 грн. 30 коп., а всього 58760 грн. 59 коп., мотивуючи позов тим, що відповідач протягом тривалого періоду часу не сплачує аліменти, в зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти позову заперечує, зазначає, що він не має доходів, але намагається справно сплачувати аліменти, крім того, зазначає, що відсутні правові підстави для застосування статті 625 ЦК України.

В судовому засіданні 12.09.2023 року представник позивача позов підтримали і просили суд його задовольнити, представник відповідача позов не визнав. В судове засідання 28.09.2023 року сторони не з`явились. Просили справу розглянути за їх відсутності.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.08.2016 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача був присутній під час судового розгляду вказаної справи і відповідачу було відомо про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина не пізніше дати ухвалення рішення судом першої інстанції. Проте сплачувати аліменти відповідач розпочав з січня 2017 року.

В подальшому, рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 02 лютого 2017 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2016 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення суду Деснянським районним судом м. Чернігова 17.02.2017року виданий виконавчий лист №750/5647/15-ц, який пред`явлений до примусового виконання за місцем роботи боржника до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 28.03.2017 відкрите виконавче провадження за вказаним виконавчим листом(ВП 53640519). На даний час виконавче провадження перебуває на виконанні у Деснянському відділі ДВС Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідач аліменти сплачував не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.196 СК Україниу разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При обчисленні пені за прострочення сплати аліментів застосовується правова позиція, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (№ в ЄДРСР 81573936) та постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 (№ в ЄДРСР 102704816), яка прийнята за касаційною скаргою, зміст якої свідчить, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики. Зокрема, у цій справі вирішено питання щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди (попередній період). Ця правова позиція також підтверджена, відповідно до Постанови КЦС ВС від 09.11.2022 у справі № 754/4461/21 (№ в ЄДРСР 107251600) та Постанови КЦС ВС від 27.04.2022 у справі № 496/2457/19 (№ в ЄДРСР 104165180).

При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Тобто лише після сплати суми заборгованості за аліментами, відповідач почав сплачувати аліменти за період, який враховується для обчислення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Зокрема, станом на січень 2017 року, коли відповідач розпочав сплачувати заборгованість її розмір становив 39987,58 грн. Сплачені у січні 2017 р. 5317,74 грн. мали бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за минулий період до повного її погашення. Таким чином, аліменти за січень 2017 року були сплачені відповідачем лише в грудні 2017.

З врахуванням викладеного, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 01.08.2023 становить, згідно надано позивачем розрахунку і не спростованого відповідачем, 181 038,18грн.

Згідно розрахунку заборгованості, наданої державним виконавцем у ВП 53640519, розмір заборгованості складає 21 508,49 грн.

З урахуванням обмеження максимального розміру пені розміром заборгованості по аліментам розмір пені дорівнює розміру заборгованості та складає 21 508грн. 49 коп.

Крім того, позивачем, виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України, заявлено вимогу про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання зі сплати аліментів на дружину.

Відповідно до ст. 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Тобто відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.

За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20).

Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

Так, на виконанні у Деснянському відділі ДВС Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває ВП № 54987312 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5647/17ц, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років. Заборгованість у вказаному ВП складає 62270,87 грн.

З урахуванням обставин справи та відповідних положень норм чинногозаконодавства України, сума інфляційних витрат за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2020 р. по 31.07.2023 р. складає: (99,80 : 100)x(100,50 : 100)x(101,00 : 100)x(101,30 : 100)x(100,90 : 100)x(101,30 : 100)x(101,00 : 100)x(101,70 : 100)x(100,70 : 100)x(101,30 : 100)x(100,20 : 100)x(100,10 : 100)x(99,80 : 100)x(101,20 : 100)x(100,90 : 100)x(100,80 : 100)x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) = 1.50822801

Інфляційне збільшення: 62270,87 x 1,50822801 62270,87 =31647,80 грн.

Три відсотки річних за період з 01.08.2020 р. по 31.07.2023 р. складає: 62270, 87 х 3% : 365 х 1095 днів = 5 604, 30 грн.

Отже, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись статями 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 21508 грн. 49 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років за період з 01.08.2020 року по 31.07.2023 року в розмірі 31647 грн. 80 коп, 3% річних за період з 01.08.2020 року по 31.07.2023 року в розмірі 5604 грн. 30 коп., а всього 58760 грн. 59 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 08.10.2023 року.

Суддя Н.В.Требух