Справа № 344/8265/23
Провадження № 2-н/344/999/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р., вивчивши матеріали заяви Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И ЛА :

09.05.2023 Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулось в суд із заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання в розмірі 101 962 (сто одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) гривні 73 копійки станом на 01.04.2023.

15.05.2023 судом отримано відповідь на запит щодо здобуття даних на реєстрацію місця проживання боржника.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 7 частини 1 статті 168 ЦПК України передбачено, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В поданій заявником заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника заборгованість за надані послуги теплопостачання в розмірі 101 962,73 грн. починаючи з 01.04.2020 по 01.04.2023, де станом на 01.04.2020 наявний борг у сумі 69 868,86 грн.

До заяви про видачу судового наказу долучений розрахунок заборгованості без зазначення його складових.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. При вирішенні питання про наявність чи відсутність спору про право мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Посилання заявника на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) та введення воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року щодо поновлення перерваного перебігу строку давності щодо стягнення заборгованості за минулий період не можуть бути взяти судом до уваги, оскільки, при вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, боржник позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання та поновлення строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлено вимогу, що перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, тому суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

При цьому, суддя вважає за необхідне роз`яснити стягувачу його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку, а сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання в розмірі 101 962 (сто одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) гривні 73 копійки станом на 01.04.2023.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої ч.9 ст. 165 ЦПК, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.