ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/2582/23

Провадження № 22-ц/4820/2007/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю : представника позивача, відповідача, її представника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/2582/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Івановим Олегом Олександровичем на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2019 року на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4частини до 1/18 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Обгрунтовуючи свої вимоги вказував, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2019 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього слід зменшити, так як на теперішній час має дуже високий дохід, тому і розмір аліментів, які з нього стягуються в рази перевищує реальні потреби дитини. Так, за період з січня 2022 року по листопад 2022 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 90 508,86 грн.; з грудня 2022 року по лютий 2023 року сплатив аліменти в розмірі 70 395,02 грн.

Згідно чинного законодавства прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн. Така сума вважається достатньою для забезпечення нормального функціонування і розвитку дитини. Отже, за лютий 2023 року з нього стягнуто аліменти сума яких у десять раз перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Крім того, відповідачка відмовляється надавати звіт про використання коштів, які стягуються на утримання їх доньки.

Після ухвалення рішення про стягнення аліментів майновий стан відповідачки значно покращився. ОСОБА_2 в квітні 2022 року зареєструвала право власності на квартиру; в лютому 2022 року зареєструвала право власності на автомобіль SUZUKI SX-4, 2008 року випуску, ринкова вартість якого 6300 доларів США; в січні 2023 року відповідачка зареєструвала право власності на автомобіль марки Ford Eskape, 2018 року випуску, ринкова вартість якого становить 16500 доларів США.

Позивач просив суд врахувати те, що створив нову сім`ю, що призвело до збільшення його витрат. На утриманні має батька, який є інвалідом 3-ї групи, хворіє і потребує додаткових витрат на лікування. Крім того, подружжя проживає в орендованій квартир, орендна плата складає 10000 грн.

Отже, посилаючись на те, що розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини не відповідає реальним її потребам, а також критеріям розумності та достатності та не відповідають вкладу матері в рівнозначне забезпечення дитини просив суд задоволити позовні вимоги.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Іванова О.О. подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Так, вказує, що при вирішенні спору суд не взяв до уваги його доводи щодо зміни його життєвих обставин, які призвели до збільшення витрат. Зокрема, суд не взяв до уваги створення ним іншої сім`ї, перебування на його утриманні батька - інваліда 3-ї групи, який хворіє і потребує догляду та лікування, витрати на оренду житла. Натомість суд проаналізував достатність його доходу для комфортного життя, що не є предметом доказування у спірних правовідносинах.

Також вважає неправомірним обґрунтування судом відмови в позові тим, що апелянт не надає додаткових грошових коштів на утримання доньки. На думку апелянта ця обставина також не є предметом доказування у цій справі.

Апелянт вказує, що суд не взяв до уваги, що у зв`язку із перебуванням на військовій службі несе витрати щодо екіпірування, обслуговування транспорту, тощо, на це і витрачаються ним особисті кошти.

Також вказує, що суд проігнорував його доводи щодо поліпшення майнового стану позивачки, зокрема, отримання нею у власність квартири та двох транспортних засобів.

Поза увагою суд залишив і обставину що розмір аліментів, які зараз утримуються дитиною не відповідає її реальним потребам та критеріям розумності та достатності, а також в рази перевищує встановлений прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

При вирішення спору суд не врахував принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим, ухваленим при всебічному з`ясуванні обставин спору та поданих доказів, з правильним застосуванням норм матеріального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року без змін.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12.12.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини видів його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 18 (далі - Конвенція) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина друга статті 182 СК України).

Згідно зі статтею 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд може прийняти рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів, якщо буде встановлено зміну (погіршення) матеріального стану платника аліментів, або те, що вони витрачаються не за цільовим призначенням у зв`язку з тим, що стягуються в недоцільно великому розмірі. Водночас, одного факту нецільового витрачання аліментів недостатньо для постановлення судом рішення про зменшення розміру аліментів, оскільки це порушувало б права дитини.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі № 552/3611/19 від 17 травня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши й оцінивши зібрані докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

Доводи апелянта щодо зміни його життєвих обставин, зокрема, створення ним іншої сім`ї, що призвело до збільшення витрат та відповідно погіршення його майнового стану, вірно були враховані судом.

Так судом встановлено, що дружина ОСОБА_1 працевлаштована та отримує грошове забезпечення. При цьому сам апелянт в позові вказав про значне збільшення його грошового забезпечення, тобто фактично про покращення майнового стану, а видатки на оренду житла не є такими, що суттєво обтяжують майновий стан апелянта з врахуванням розміру його грошового забезпечення та доходів його дружини.

Щодо доводів апелянта про перебування на його утриманні батька - ОСОБА_4 , який є інвалідом, потребує догляду та лікування, то такі доводи теж не підтверджені належними доказами ні при поданні позову, ні при апеляційному оскарженні. В матеріалах справи наявна лише довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, з якої вбачається, що ОСОБА_4 , 1967 року народження, призначено 20 січня 2022 року ІІІ групу інвалідності, по причині загального захворювання. Згідно висновку про умови та характер праці йому протипоказана важка фізична праця. Однак апелянтом не надано суду жодних доказів про доходи батька, потребу в його утриманні сином, наявність чи відсутність інших осіб, що зобов`язані утримувати батька в силу закону.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що судом першої інстанції було досліджено витрати, які несла відповідачка в період надходження аліментів і судом було встановлено, що ОСОБА_2 здійснювала витрати на утримання спільної з відповідачем доньки, які спрямовані на поліпшення навчання дитини, розвиток її здібностей, вивчення нею іноземної мови, відпочинку та лікування.

При цьому позивачем також не доведено належними та допустимими доказами, а судом не здобуто достатніх та переконливих доказів, що відповідачка витрачала аліменти не за цільовим призначенням, тобто не на потреби дитини, на свої власні чи інших осіб.

З усією очевидністю вбачається, що утримання неповнолітньої дитини потребує значних витрат на проживання, харчування, навчання, лікування, розвиток здібностей дитини, тобто забезпечення фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В підтвердження таких витрат позивачка суду надала певні документи.

З цих же підстав суд не приймає до уваги й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Івановим Олегом Олександровичем, залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова