Справа № 216/5040/23
провадження №2/216/2115/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу в Дніпропетровській області у складі:

головуючого, судді: Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання: Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного провадження, з викликом сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 01.02.2022 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , в сумі 102523,95 грн., що утворилася станом на 05.07.2023 року, посилаючись на порушення боржником зобов`язань за кредитним договором.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу в Дніпропетровській області від 31.08.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Представник позивача в позовній заяві, просив розгляд справи проводити за своєї відсутності, підтримавши позовні вимоги та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив справу розглядати за своєї відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.11.2021 року було здійснено ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 та підписано Заяву про приєднання до умов та правил наданих банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування власноручного підпису в банківській системі України».

У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився із актуальними умовами кредитування, та 01.02.2022 року підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого ним було підписано кредитний договір №б/н від 01.02.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 100 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. Додатково із ОСОБА_1 за допомогою ОТР пароля підписаний Графік кредиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, судом встановлено факт укладання між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору б/н від 01.02.2022 року, виконання якого сторонами, як надавача та споживача послуг, є обов`язковим.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору б/н від 01.02.2022 р. за користування кредитом позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього Договору, здійснювати повернення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти за користування Кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно Графіку.

За правилами ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору; ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ч.1 ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, до ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом достовірно встановлено, що Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі.

Однак, ОСОБА_1 не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за договором.

Таким чином, у порушення умов Договору та ст.ст. 509 - 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до Графіку кредиту не виконав, протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до п. 5.1. Договору за несвоєчасне виконання Позичальником будь-якого грошового зобов`язання за цим Договором Банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання.

Так, в зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 05.07.2023 року відповідач має заборгованість в сумі 102 523,95 грн., яка складається з наступного: 91 666,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10 857,29 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками.

Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано.

Враховуючи зазначене та оскільки відповідач протягом дії договору не сплачував кредит вчасно та у повному обсязі, тобто зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суд зробив висновок, що порушене право позивача на повернення суми наданого кредиту підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позовних вимог та стягнення з відповідача на його користь суми боргу, а також судових витрат, понесених ним при зверненні до суду, що складаються з судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 266, 273, 274, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 01.02.2022 року станом на 05.07.2023 року у розмірі 102 523,95 грн. (сто дві тисячі п`ятсот двадцять три гривні 95 коп.), яка складається з: 91 666,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10 857,29 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. М. Чирський