Справа №295/811/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

секретаря с/з Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала в м. Житомирі. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за №269, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Лубяковою Г.М. 22.02.2016 року, відповідно до якого заповіла позивачу належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0222 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Також відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповіла частину належного їй на праві власності майна ОСОБА_2 , який є племінником померлої. За словами позивача, про вказаний заповіт він дізнався нещодавно від своїх родичів, а тому звернувся разом із ОСОБА_2 із заявою до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, визначених заповітом. За змістом позову, 10.01.2023 року позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини. Позивач зазначає, що у шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про вказаний заповіт. На підставі викладеного у позовній заяві, ОСОБА_1 просить визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 тітки ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 25.01.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їхній відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши наявні у справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 22.02.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Лубяковою Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за №269, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку площею 0,0222 га, кадастровий номер :04:020:0051, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. №30/02-31 від 10.01.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № НОМЕР_2 за кадастровим номером :04:020:0051 загальною площею 0,0222 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі №539/4424/20 (провадження №61-14149св21) суд дійшов висновку про те, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Верховний Суд у своїх висновках неодноразово зазначав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19), від 10 червня 2020 року у справі №640/13714/17 (провадження №61-44478св18), від 07 вересня 2020 року у справі №389/3108/18 (провадження №61-17050св19) та інших.

Із матеріалів спадкової справи №10/2023, заведеної Житомирською державною нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом. Інших спадкоємців, з огляду на матеріали спадкової справи, немає.

Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилався на те, що за життя ОСОБА_3 склала на його користь заповіт, однак про його існування він дізнався нещодавно від родичів.

Отже, наведена позивачем причина пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки необізнаність позивача про наявність заповіту призвела до неможливості подання ним заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 206, 264, 265, 352, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Житомирська міська рада, адреса: м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2.

Відповідач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя