Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3467/23

Номер провадження: 6/511/57/23

"09" листопада 2023 р.Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.

за участі секретаря судового засідання Руденко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні №63847703, шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс»,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява, згідно якої заявник просить замінити стягувача, зокрема Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (далі ТОВ «ДЕБТ ФОРС») у виконавчому провадженні №60312237, відкритому на підставі виконавчого напису № 6444, вчиненого 08.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Газмановою А.А., де боржником є ОСОБА_1 .

Стисле обґрунтування заяви.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. перебуває в провадженні виконавче провадження №60312237, відкрите на підставі виконавчого напису №6444, вчиненого 08.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Газмановою А.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 37063,11 грн.

15 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено договір №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0660/055698-ZP.

Далі, 11 травня 2023 року між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0660/055698-ZP.

Позиція учасників розгляду заяви.

Заявник просив розгляд заяви проводити без його участі.

Боржник ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій зазначив, що не обізнаний про наявність виконавчого напису №6444 від 08.10.2019 року про стягнення з нього заборгованості в розмірі 37063,11 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Також зазначив, що йому невідомо про продаж вказаного боргу Товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні заяви.

Заінтересовані особи належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви, поряд з цим, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони (стягувача), вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Указаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21.

Із матеріалів справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. перебуває в провадженні виконавче провадження №60312237, відкрите на підставі виконавчого напису №6444, вчиненого 08.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Газмановою А.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в розмірі 37063,11 грн.

Отже, оскільки за указаним виконавчим написом №6444 від 08.10.2019 року, стягувача в якому просить замінити заявник ТОВ «Дебт Форс» відкрито виконавче провадження, то вирішення питання заміни стягувача може вирішуватись відповідно до вимог статті 442 ЦПК України.

На підтвердження того, що заявник ТОВ «Дебт Форс» є правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» до суду надано Договір №15-02/23 про відступлення (куплю-продаж) прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Кампсіс Фінанс» за кредитним договором № 0660/055698-ZP, а також Договір №11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло права заборгованості за договорами кредиту, в тому числі зокрема за договором з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 0660/055698-ZP.

Проте, указані документи не є достатніми для підтвердження права вимоги заявника стосовно заборгованості, яка стягується на підставі виконавчого напису №6444 від 08.10.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Газмановою А.А. у межах виконавчого провадження №60312237.

Зокрема, суду не надано копію виконавчого напису №6444, вчиненого 08.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Газмановою А.А., що унеможливлює установлення судом того факту, на підставі якого кредитного договору виникла заборгованість у ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал».

З тексту заяви слідує, що Заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0660/055698-ZP, але ним не доведено, що саме на підставі цього договору приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, оскільки відомості саме про вказаний кредитний договір не висвітлені у постанові приватного виконавця, а копії виконавчого напису до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Суд звертає увагу заявника на наступні обставини справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16, зазначено, що: «Як встановлено судами, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору. В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14. З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини. Верховний Суд, розглядаючи справу в межах, визначених статтею 300 ГПК України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Враховуючи викладене, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21), зазначено, що: «Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Окрім того, з витягу з Додатку №3 до Договору №15-02/23 про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 15.02.2023 року «Реєстр боржників до Договору №15-02/23 про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 15.05.2023 року вбачається, що ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило новому кредитору ТОВ «Дебт Форс» право вимоги заборгованостей до Боржників, в тому числі ОСОБА_1 , в сумі 45601,41 грн., однак з постанови про відкриття виконавчого провадження слідує, що сума заборгованості, яка стягується з ОСОБА_1 становить 37063,11 грн.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №466/3066/13-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву ТОВ «Дебт Форс» не обґрунтованою, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні №63847703, шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: І. В. Бобровська