Київський районний суд м. Полтави
Справа № 644/6618/20
Провадження №2/552/1754/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

06.11.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради,

третя особа Центр надання адміністративних послуг Індустріального району м. Харкова,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві зазначила, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

На теперішній час в даній квартирі зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_5 , яка є колишньою дружиною сина позивача, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином відповідача та онуком позивача.

З 16 травня 2012 року вказані особи не проживають в житловому приміщенні без поважних причин. Відповідач з сином не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні квартири не бере, особистих речей в квартирі не має.

Але з реєстраційного обліку за адресою зазначеної квартири відповідач з дитиною добровільно не знялися.

Збереження реєстрації їх місця проживання за адресою вказаної квартири порушує права позивача, яка вимушена оплачувати за них комунальні послуги.

Оскільки відповідач з дитиною не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 більше року, вони є такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.

Тому позивач просила суд визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати позивач просила покласти на відповідача.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 березня 2020 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей.

Відповідно до даного Розпорядження,справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави.

Справа № 644/6618/20 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави.

Після цього справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України, передано на розгляд судді Самсоновій О.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 15 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження. Розгляд справи вирішено продовжувати зі стадії розгляду по суті.

Відповідач відзиву на позов не подала.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує (а.с. 135).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилась. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги не визнає, бо їй з дитиною прописатись ніде. Власного житла вони не мають. З 2012 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживають, але наразі винаймають житло з цивільним чоловіком за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує (а.с.133).

Треті особи Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Центр надання адміністративних послуг Індустріального району м. Харкова, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 25 жовтня 2006 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 75).

Право спільної сумісної власності за вказаними особами зареєстровано 25 липня 2007 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15363971 (а.с. 76).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 31 серпня 2007 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_1 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/4 частини ізольованої трикімнатної квартири АДРЕСА_3 (а.с. 77).

Право власності на вказану 1/4 частину квартири зареєстровано за ОСОБА_1 18 вересня 2007 року (а.с. 77, зворот).

03 листопада 2012 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_10 ), ОСОБА_8 укладено договір про визначення часток майна у спільній сумісній власності, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (а.с. 79).

Згідно вказаного договору співвласниками, яким належить 3/4 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 жовтня 2006 року Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради за реєстровим №7-06-273402, визначили розмір їх часток у праві спільної власності, а саме в рівних частках по 1/4 частці квартири кожному (а.с. 78).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 листопада 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сергієнко Н.В., спадкоємцями зазначеного в цьому свідоцтві майна ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його мати, ОСОБА_1 , - на 1/2 частку у спадщині та син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - на 1/2 частку у спадщині. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/4 частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.82).

Таким чином судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана обставина підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15 березня 2023 року з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с. 101).

Також як підтверджується інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в Харківській області, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , змінила прізвище на ОСОБА_12 (а.с. 13).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом з дитиною - ОСОБА_4 залишили квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , більше року у вказаному житлі не проживають.

Вказана обставина підтверджується актом про не проживання від 12 серпня 2020 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_5 , яким підтверджується, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але з 16 травня 2012 року у вказаній квартирі не проживають, особистих речей вказаних осіб у квартирі не виявлено (а.с.9).

Відповідач на спростування вказаної обставини суд будь-яких доказів не надала.

Крім того, у заяві на адресу суду від 01 липня 2021 року відповідач факт не проживання у вказаній квартирі з 2012 року визнала.

Будь-які докази чинення співвласниками або іншими особами відповідачу перешкод у користуванні спірним житлом у матеріалах справи відсутні.

Поважність причин відсутності відповідача у квартирі, співвласником якої є позивач, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується.

Тому збереження реєстрації місця проживання відповідача за адресою квартири, співвласником якої є позивач, в той час, як вона фактично залишила вказану квартиру, порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном, та суперечить вимогам ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», згідно якої громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин. Домовленість між нею та повнолітніми співвласниками квартири щодо збереження за нею права користування спірним житлом відсутня.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням як співвласнику ОСОБА_1 , визнавши ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки ОСОБА_4 є співвласником вказаної квартири, він не може бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою незалежно від факту проживання або не проживання у ній, оскількі право користування це складова права власності.

Відповідно, ОСОБА_4 не може бути обмежений у праві користування майном, співвласником якого він є.

Тому в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування спірною квартирою, необхідно відмовити.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом позов задоволено частково (на 1/2), з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 423 грн. 60 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат (847,20 грн. /2 = 423,60 грн.).

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (прізвище, ім`я та по батькові якої у Реєстрі територіальної громади м. Харкова вказано як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 423 грн. 60 коп. (чотириста двадцять три гривні шістдесят копійок) на відшкодування понесених нею судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

відповідач ОСОБА_2 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

третя особа Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, просп. Архітектора Альошина, буд. 11, ,

третя особа Центр надання адміністративних послуг Індустріального району м. Харкова, місцезнаходження: м. Харків, просп. Архітектора Альошина, буд. 11, код ЄДРПОУ судом не встановлено,

третя особа ОСОБА_3 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 06 листопада 2023 року.

Головуючий О.А.Самсонова