Справа №359/5270/23
Провадження №2/359/1903/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 12 серпня 2016 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . На тепер ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб.

Позивач не з`явилась у судове засідання, у тексті позовної заяви просила справу розглядати без її участі. Відповідач також не з`явився у судове засідання, його представник ОСОБА_4 направив клопотання, в якому просив справу розглянути у відсутність відповідача та його представника, позов задовольнити.

Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 12 серпня 2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що був складений відповідний актовий запис №1921. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2016 року (а.с.4).

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, вона наполягає на розірванні шлюбу. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу.

З огляду на це суд висновує, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 2 червня 2023 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12 серпня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1921.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня його проголошення.

Суддя О.Ю. Семенюта