Єдиний унікальний номер 725/6767/19
Номер провадження 6/725/49/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного держаного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчук Т.В. про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ

У серпні 2023 року головний державний виконавець Третього ВДВС у м.Чернівці Григорчук Т.В. звернувся до суду з вище вказаним поданням та просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу - боржника ОСОБА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 725/6767/19 виданим 16.03.2020 про стягнення заборгованості в розмірі 15731 грн. з боржника ОСОБА_1 на користь стягувана ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог державний виконавець посилався на те, що на виконані в Третьому ВДВС у м.Чернівці перебуває виконавче провадження № 61670406 з примусового виконання вище вказаного виконавчого документу в рамках якого боржником рішення суду не виконується, згідно отриманої на запити інформації у нього відсутнє будь-яке майно, на виклики у виконавчу службу боржник не з`являється, тим самим ухиляється від виконання судового рішення, а тому вважає наявними підстави для тимчасового обмеження останнього у виїзді за межі України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця.

Разом з тим, державний виконавець в судове засідання не з`явився, від заступника начальника відділу до суду надійшло клопотання про розгляд зазначеного подання без участі представника Третього ВДВС.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню по всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що у провадженні Третього ВДВС у м.Чернівці перебуває виконавче провадження ВП №61670406 з примусового виконання виконавчого листа №725/6767/19 виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 16.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості.

В рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа державним виконавцем вживались заходи з метою виконання судового рішення, зокрема до матеріалів подання додано копію постанови від 16.07.2020 року ВП №61670406 про арешт майна боржника.

Докази вчинення будь-яких інших виконавчих дій спрямованих на примусове виконання рішення суду до матеріалів подання не додано.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів;

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що держаний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, законодавством передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за сам факт наявності невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під поняттям ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Оскільки ч. 4 ст. 441 ЦПК України передбачено розгляд подання лише за участю державного виконавця, на останнього в даному випадку покладається обов`язок доказування ухилення боржника від виконання рішення суду, а також, що вжитті державним виконавцем в рамках його повноважень заходи не можуть забезпечити виконання рішення суду, що зумовлює таку крайню міру як обмеження конституційного права особи на свободу пересування.

Так, під ухиленням боржника в контексті його обов`язків по виконанню рішення суду згідно Закону України «Про виконавче провадження» слід розуміти обов`язок утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Вирішуючи питання чи є ухилення боржника від виконання зобов`язань свідомим, судом враховується комплекс процесуальних дій, які були вжиті державним виконавцем для виконання рішення суду, разом з тим, державний виконавець до суду не з`явився, а матеріали подання не містять актуальних даних, які б вказували на злісне ухилення боржника від виконання рішення суду та що державним виконавцем з моменту відкриття виконавчого провадження до звернення з даним поданням були вжиті всі передбачені законом заходи примусового виконання рішення та іншим способом окрім обмеження права виїзду боржника за кордон забезпечити виконання рішення суду не можливо.

Крім того, сам по собі факт наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон не може свідчить про можливість в подальшому, шляхом використання вказаного документу, ухилитись від виконання судового рішення.

Отже, обмеження права у виїзду боржника за кордон є крайньою мірою та може застосовуватись при наявності сукупності обставин, які б вказували, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду та інші передбачені законом заходи примусового виконання рішення не є ефективними, разом з тим наявність вказаних обставин за наслідками розгляду подання не встановлено, оскільки до матеріалів подання долучено лише копію постанови про арешт майна боржника.

Окрім того, у зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та на виконання вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено правила виїзду за межі України окремих категорій осіб. За загальним правилом на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України.

Оскільки суд має повноваження щодо обмеження у праві виїзду боржника виключно у випадку його ухилення від виконання рішення суду, а належних доказів цілеспрямованого ухилення боржника від виконання рішення на час подання заявником не надано, як і доказів наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання виконавчого листа, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного держаного виконавця Третього відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Григорчук Т.В. про тимчасове обмеження у виїзді за межі України боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП №61670406 з примусового виконання виконавчого листа №725/6767/19 виданого Першотравневим районним судом м.Чернівці 16.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого ЦПК України або в той самий строк через Першотравневий районний суд м.Чернівці в порядку п. 15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна