Справа №705/4546/22
2/705/941/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе» про витребування земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Турченко О.В. подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе» про витребування земельних ділянок, в обґрунтування зазначивши наступне.

Згідно з договорами дарування земельних ділянок від 13.03.2014, посвідчених приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 належні йому на праві власності земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,3772 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0407;

- земельну ділянку площею 0,6587 га (для комерційного використання), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:001:0271;

- земельну ділянку площею 0,2500 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0316;

- земельну ділянку площею 0,0426 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370.

Вказані договори дарування земельних ділянок були укладені ОСОБА_1 з метою уникнення звернення стягнення на такі земельні ділянки в рахунок погашення наявної заборгованості перед ОСОБА_3 у сумі 789 800,00 грн., встановленої рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.07.2015 у справі № 705/1115/14-ц.

Існуючу заборгованість у розмірі 789 800,00 грн., перед ОСОБА_3 , ОСОБА_1 сподівався погасити за рахунок інших наявних у нього активів.

За усною домовленістю з ОСОБА_2 відчуження зазначених вище земельних ділянок було здійснено тимчасово, до вирішення ОСОБА_1 питання щодо сплати заборгованості.

Проте, ОСОБА_2 , всупереч усній домовленості з ОСОБА_1 , 04.09.2014 на підставі відповідних договорів дарування, посвідчених нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Н.М., подарував вказані вище земельні ділянки ОСОБА_4 .

Вказані обставини не були відомі ОСОБА_1 , оскільки останній не був стороною вказаних правочинів і про їх вчинення не повідомлявся.

В подальшому, постановою Черкаського апеляційного суду від 28.12.2021 у справі № 705/4942/18 зазначені вище правочини були визнані недійсними, а саме:

1. договір дарування № 504 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,0426 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

2. договір дарування № 502 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0316, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

3. договір дарування № 503 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,6587 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0271, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

4. договір дарування № 505 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,3772 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0407, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

5. договір дарування № 1594 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,0426 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

6. договір дарування № 1591 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,6587 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0271, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

7. договір дарування № 1592 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0316, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

8. договір дарування № 1593 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,3772 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0407, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною.

Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що станом на 10.11.2022 вищевказані земельні ділянки перебувають у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе», як такі, що були внесені до статутного капіталу вказаного товариства.

У відповідності до вимог ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуто безпідставно у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Добросовісне набуття можливе лише тоді, коли майно набуте не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Вважає, що такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Отже, виходячи з того, що спірні земельні ділянки були набуті безвідплатно у особи, яка не мала права їх відчужувати, на підставі недійсних договорів дарування, що встановлено судовим рішенням, та в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані.

Просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе» на користь ОСОБА_1 :

- земельну ділянку площею 0,3772 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0407;

- земельну ділянку площею 0,6587 га (для комерційного використання), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:001:0271;

- земельну ділянку площею 0,2500 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0316;

- земельну ділянку площею 0,0426 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370.

Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представником позивача адвокатом Алексєєнком Б.М. подано на адресу суду заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо в судовому засіданні представник адвокат Ручка О.А. просив суд відкласти розгляд справи, не висловивши свою позицію щодо предмету спору, а також в подальшому ним було направлено заяву-повідомлення про те, що адвокати АБ «Тарасов та партнери» надалі не будуть представляти інтереси відповідача, у зв`язку з припиненням надання їм правової допомоги.

Суд, врахувавши позицію представника позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Статтею 43 ЦПК України серед іншого визначено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, за цими правилами суд надає оцінку доказам, які є в матеріалах справи та на які сторони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень, та не може вважати встановленими факти, які не підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених обставин є обов`язковим, оскільки такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст. 43,57 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані їх сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 229 ЦПК України, визначено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 березня 2014 року уклали чотири договори дарування земельних ділянок, які посвідчені ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, та зареєстровані в реєстрі за № 504, 503, 505 та 502, згідно яких ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_8 прийняла в дар земельні ділянки, що розташовані в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, відповідно: площею 0,0426 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0370; площею 0,6587 га, для комерційного використання, кадастровий номер :01:001:0271; площею 0,3772 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0407 та площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:002:0316.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 314783915, сформованої 10.11.2022, власником земельної ділянки площею 0,6587 га, для комерційного використання, кадастровий номер :01:001:0271, записане Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ», підставою набуття права власності стала передача цієї земельної ділянки до статутного капіталу Товариства ОСОБА_5 , який уклав договір дарування 1591, виданий 04.09.2014 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., прийнявши вказану земельну ділянку в дар від ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 314780824, сформованої 10.11.2022, власником земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:002:0316, записане Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ», підставою набуття права власності стала передача цієї земельної ділянки до статутного капіталу Товариства ОСОБА_5 , який уклав договір дарування 1592, виданий 04.09.2014 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., прийнявши вказану земельну ділянку в дар від ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 314785226, сформованої 10.11.2022, власником земельної ділянки площею 0,3772 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0407, записане Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ», підставою набуття права власності стала передача цієї земельної ділянки до статутного капіталу Товариства ОСОБА_5 , який уклав договір дарування 1593, виданий 04.09.2014 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., прийнявши вказану земельну ділянку в дар від ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 314779433, сформованої 10.11.2022, власником земельної ділянки площею 0,0426 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0370, записане Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ», підставою набуття права власності стала передача цієї земельної ділянки до статутного капіталу Товариства ОСОБА_5 , який уклав договір дарування 1594, виданий 04.09.2014 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Марченко Н.М., прийнявши вказану земельну ділянку в дар від ОСОБА_2 .

Згідно постанови Черкаського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року у справі №705/4942/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Марченко Наталія Миколаївна, про визнання недійсними договорів дарування, позовні вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування задоволено частково та визнано недійсним:

- договір дарування № 504 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,0426 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 502 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0316, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 503 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,6587 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0271, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 505 від 13 березня 2014 року земельної ділянки площею 0,3772 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0407, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 1594 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,0426 га, розташованої в с. Краснопілка, Уманського району Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 1591 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,6587 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0271, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 1592 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0316, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною;

- договір дарування № 1593 від 04 вересня 2014 року земельної ділянки площею 0,3772 га, розташованої в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0407, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Марченко Наталією Миколаївною.

Позивач просить витребувати спірні земельні ділянки у відповідача на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Згідно з приписами частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Разом з цим, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя стаття 388 ЦК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Аналогічний висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 р у справі № 488/5027/14-ц.

В даному випадку земельні ділянки були набуті безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, а тому наявні законні підстави для їх витребування від добросовісного набувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» на користь позивача.

Такий спосіб захисту, на думку суду, відповідатиме речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Відповідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Таким чином, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Оскільки судом встановлено, що документи, на підставі яких державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав, в судовому порядку визнані недійсними, та земельні ділянки, які є предметом позову, були набуті безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, отже захистити своє право власності в інший спосіб ніж судовий, позивач не може, тому звернення позивача з позовною вимогою про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНД ЮНІВЕРСЕ» спірних земельних ділянок є належним способом захисту прав та законних інтересів позивача, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями № 47 від 17.11.2022 про сплату судового збору в розмірі 3687,00 грн та № 48 від 17.11.2022 про сплату судового збору у сумі 496,00 грн., а тому з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4186,00 грн. сплаченого судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 116, 118, 122, 125, 126, 152 ЗК України, ст. ст. 16, 21, 387, 388, 397, 399 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе» про витребування земельних ділянок задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе» на користь ОСОБА_1 :

- земельну ділянку площею 0,3772 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0407;

- земельну ділянку площею 0,6587 га (для комерційного використання), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:001:0271;

- земельну ділянку площею 0,2500 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0316;

- земельну ділянку площею 0,0426 га (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в с. Краснопілка, Уманського району, Черкаської області, кадастровий номер :01:002:0370.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінд Юніверсе» () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 4186 (чотири тисячі сто вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Черкаського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський