СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/731/23
Провадження №2/547/227/23
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

29 серпня 2023 року смт Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Самойленко Л.М., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дронова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Семенівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дронова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали позовної заяви на дотримання вимог статей 26-30 ЦПК України, суд дійшов висновку, що вищевказана цивільна справа не підсудна Семенівському районному суду Полтавської області та є необхідність в її передачі на розгляд до іншого суду з наступних підстав.

За загальним правилом підсудності відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.12 ст.28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Водночас, при визначенні підсудності справи слід врахувати положення чинного законодавства, виходячи з наступного.

Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19 зауважив, що виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна.

Відповідно до ст.3 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги;

місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Підтвердженням місця перебування чи проживання є його реєстрація.

В позовній заяві зазначене зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . З позовної заяви вбачається, що позивач подав позов за правилами альтернативної підсудності за місцем свого проживання, однак доказів що місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстроване на території Кременчуцького району Полтавської області, що належить до територіальної юрисдикції Семенівського районного суду Полтавської області в матеріалах заяви немає.

Натомість відповідно до копії паспорта позивача ОСОБА_1 адреса реєстрації місця проживання позивача зазначена: АДРЕСА_2 , що належить до юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Положеннями статті 32 ЦПК України закріплено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для передачі вказаної справи за підсудністю до належного суду, яким є Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Керуючись статями 28, 31, 32, 260, 261,353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовною заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дронова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельник Роман Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -направити за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити заявнику.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення.

Суддя Л.М.Самойленко