Справа № 462/6747/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 11193,45 грн та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.02.2021 о 07:20 год, на автодорозі Львів - Самбір - Ужгород 95 км + 500 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 27.04.2021 по справі № 462/1442/21 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 24.03.2021 по справі №462/1443/21 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 014034/4615/0000110 від 06.07.2020. Згідно вказаного договору були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 . Страхувальник своєчасно звернувся до ПАТ «СК «УНІКА» із заявою №00406405 про подію з ознаками страхового випадку згідно сертифікату КАСКО № 014034/4615/0000110, у зв`язку з чим позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 21120,81 грн, згідно платіжного доручення № 204031 від 26.02.2021 та доплату в розмірі 1266,08 грн, згідно платіжного доручення № 204052 від 26.02.2021. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки на момент дорожньо - транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована не була та у зв`язку із обопільністю вини обох учасників ДТП, завдані збитки відшкодовуються пропорційно ступеню вини. Отже позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування з відповідача, а саме на 50% від суми виплаченого страхового відшкодування, що становить: 11193,45 грн, як з особи, відповідальної за завданий збиток. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.10.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що дійсно 18.02.2021 о 07:20 год на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород 95 км + 500 м при зустрічному роз`їзді автомобілів «Citroen Jumper», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_2 , мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої обидва транспортних засоби тримали незначні механічні ушкодження. Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 27.04.2021 у справі № 462/1442/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору в дохід держави. В судовому засіданні 27.04.2021 ОСОБА_1 не брав участі та не був повідомлений про результати розгляду справи. Копію оскаржуваної постанови від 27.04.2021 у справі №462/1442/21 представник апелянта отримав лише 26.09.2023 під час ознайомлення із матеріалами справи №462/1442/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Станом на даний час вказана постанова Залізничного районного суду м.Львова оскаржується в апеляційному порядку. На думку відповідача суд необгрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП нібито за порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України за відсутності в матеріалах справи доказів скоєння особою вказаного правопорушення. У випадку скасування вище вказаної постанови Залізничного районного суду м.Львова від 27.04.2021 у справі № 462/1442/21 вказані обставини будуть мати суттєве значення для вирішення спору у даній справі. Просить в задоволенні позову відмовити.

16.10.2023 представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив аналогічні підстави обгрунтування позову, зазначені у позовній заяві.

01.11.2023 представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що позивач не наводить доказів, які свідчать про те, що ступінь вини відповідача у ДТП становить саме 50%. У відповіді на відзив позивач не наводить жодного спростування доводів та заперечень відповідача про те, що матеріалами справи №462/1443/21 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124 КУпАП підтверджується, що ДТП сталась саме з вини ОСОБА_2 , а не відповідача. Просить в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає наступне.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільні справи розглядаються, зокрема, за правилами позовного провадження загального або спрощеного.

Спрощене позовне провадження призначене, зокрема, для розгляду малозначних справ та справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є стягнення грошової суми в розмірі 11193,45 грн, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання.

Відтак, для уникнення подальшого затягування розгляду справи, враховуючи предмет позову, суд приходить до переконання, що для повного та всебічного встановлення обставин справи немає необхідності розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Між тим суд зазначає, що відповідач повинен додати до відзиву докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення і для подання таких доказів необхідності розгляду справи у порядку загального позовного провадження немає, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Судом встановлено, що 18.02.2021 о 07:20 год на автодорозі Львів - Самбір - Ужгород 95 км + 500 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2021 у справі № 462/1442/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень /а.с. 4/.

Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 24.03.2021 у справі № 462/1443/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 340 гривень в дохід держави /а.с. 5/.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 встановлена постановою Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2021, яка набрала законної сили, а тому в порядку ст. 82 ЦПК України вина відповідача у скоєнні ДТП доказуванню не підлягає.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 014034/4615/0000110 від 06.07.2020 ОСОБА_2 застрахував свій транспортний засіб «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ПАТ «СК «Уніка» /а.с. 6/.

19.02.2021 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «Уніка» із заявою № 00406405 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору Каско № 014034/4615/0000110 /а.с. 15/.

В зв`язку з тим, що відбулась вищезазначена ДТП, страховиком ПАТ «СК «Уніка», на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 014034/4615/0000110 від 06.07.2020, протоколу огляду транспортного засобу «Subaru Forester», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 18.02.2021, ремонтної калькуляції, рахунків №00183 від 19.02.2021 та №046 від 24.02.2021, страхового акту № 00406405 від 25.02.2021, ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 22386,89 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №204031 від 26.02.2021 та № 204052 від 26.02.2021 /а.с. 16-21, 23-24/. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Citroen Jumper», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме ОСОБА_1 на момент ДТП застрахована не була /а.с. 25, 26-27/.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були визнані винними у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП, а також враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП не була застрохована, позивач звернувся до останнього із вимогою про відшкодування завданих збитків в розмірі 50%.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 27 постанови № 4 від 01 березня 2013, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Згідно з ч. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Таким чином, до ПАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 на підставі ст. 993 Цивільного кодексу України - в порядку суброгації.

У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

На підставі пункту 36.3. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Оскільки винуватцями ДТП були визнані двоє водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ,однак враховуючи неможливість встановлення в якій саме частині шкоди, заподіяної внаслідок ДТП несуть відповідальність водії, справедливим є розподіл шкоди між водіями у рівних частках, що відповідає п.36.3. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на те, що постанова Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2021 щодо визнання винуватості ОСОБА_1 є неправомірною і така оскаржена в апеляційному порядку, так як згідно постанови Львівського апеляційного суду від 16.10.2023 у задоволенні клопотання захисника Сагайдака Р.Б., адвокату Підбірному М.Я., у поновленні строку на апеляційне оскарження - відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Щодо покликання позивача на те, що він не погоджується із тим, що позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 50 %, суд зазначає, що відповідачем не надано належним доказів на спростування даної суми, в тому числі не надано висновку експерта, який би спростував обопільність ступеня вини обох водіїв.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки грунтуються на вимогах чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, і доведені в ході судового розгляду.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст. 990, 993, 979, 981, 1187-1188, 1192 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 11193,45 грн (одинадцять тисяч сто дев`яносто три гривні сорок п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судовий збір в розмірі 2684 грн.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», , адреса: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ «В».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/6747/23. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.