Справа № 209/5136/21
Провадження № 2/209/119/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Ухліної В.О.,

прокурора Єрзаулова С.С., представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яцина О.І.,

розглянувши в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу з одночасним припиненням речового права,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

30.11.2021 Прокурор Кам`янської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави, в особі Кам`янської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу з одночасним припиненням речового права; в якому просить: Визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів територіальної громади м. Кам`янське поважними та поновити строк на звернення з позовною заявою. Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини торговельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О. 02.08.2016 за реєстраційним № 974, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на вказаний торговельний павільйон (номер запису про право 15685535). Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини торговельного павільйону, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04) укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О. 02.08.2016 за реєстраційним № 970, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на вказаний торговельний павільйон (номер запису про право 15685534). Стягнути з відповідачів у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір у сумі 4540 грн. Позов обґрунтовано тим, що Кам`янською окружною прокуратурою встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 самочинно збудували торговельний павільйон загальною площею 133,6 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 , на земельній ділянці комунальної власності, яка не відводилася для цієї мети, за відсутності отримання та затвердження у встановленому законодавством порядку проектної документації на будівництво, за відсутності дозволу на проведення будівельних робіт та без введення об`єкту будівництва в експлуатацію. Вказаний торговельний павільйон був предметом судового розгляду, за наслідками якого винесені преюдиційні судові рішення. Так, ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 1 8.04.2016 у справі № 208/103 1/16-ц затверджено мирову угоду, за умовами якої за ОСОБА_3 визнано право власності на вказаний торговельний павільйон. У подальшому, торговельний павільйон відчужено за договорами купівлі-продажу від 02.08.2016 на користь ОСОБА_2 . За результатами здійснення представницької діяльності, шляхом моніторингу незаконних судових рішень в ЄДРСР, 14.04.2017 керівником Дніпродзержинської місцевої прокуратури внесено апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду від 18.04.2016 у справі № 208/1031/16-ц. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі № 208/1031/16-ц апеляційну скаргу керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури задоволено. Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2016 - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. За результатом нового розгляду справи № 208/1031/16-ц ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.08.2018 позовну заяву залишено без розгляду. Постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі № 208/1031/16-ц обґрунтована тим, що при затвердженні мирової угоди якою визнано право власності на торговельний павільйон за ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні будь-які документи які підтверджують право власності на неї. Таким чином, рішення суду, на підставі якого за ОСОБА_3 здійснено реєстрацію первинну реєстрацію права власності на торговельний павільйон за апеляційною скаргою прокуратури скасовано. Водночас відповідачі уникаючи проходження дозвільних процедур, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту, грубо нівелюючи процедури офіційного державного створення, визнання та експлуатацію права власності на нерухоме майно декілька разів відчужили торговельний павільйон, з огляду на що до теперішнього часу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні актуальні записи на самочинно збудований торговельний павільйон за ОСОБА_2 . Торговельний павільйон двічі збудовано за відсутності будь-яких дозвільних документів, на земельній ділянці, яка не відводилася для цієї мети, чим порушуються права власника земельної ділянки - територіальної громади щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під спірним нерухомим та спотворюється не лише суть гарантованого Земельним кодексом України право на набуття у користування комунальних земель та належної реєстрації такого права, а й підриваються основи державної діяльності у сфері розвитку благоустрою населених пунктів, соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, грубо нівелюється рівність усіх перед законом, порядок і правила забудови населених пунктів та за відсутності поновлення прав територіальної громади провокує усе більшого числа забудовників до самочинного будівництва.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.01.2022 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2022 підготовче провадження у справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заяви (клопотання) учасників справи.

21.03.2023 через канцелярію суду представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Григор`єв М.І. надав заяву про застосування строків позовної давності, а також відзив на позовну заяву, в якому просить суд: застосувати до позовних вимог прокурора у цій справі позовну давність та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає його необґрунтованим і неправомірним повністю на наступних підставах. ОСОБА_2 є законним власником і добросовісним набувачем торговельного павільйону А - 1 загальною площею 133,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений павільйон було придбано ним за договорами купівлі - продажу від 28.07.2016р., посвідченими нотаріально приватним нотаріусом Кам`янського (раніше - Дніпродзержинського) нотаріального округу Кудрявцевим В.О., зареєстрованими в реєстрі за № 970 і за № 974. Його право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано у встановленому порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Копії вказаних договорів та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна додаються. Будь - які підстави для визнання вказаних договорів недійсними відсутні. В даному випадку зміст вказаних договорів не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Умови зазначених договорів не суперечать положенням ЦК України, у тому числі тим, що регулюють правовідносини купівлі - продажу нерухомого майна (глава 54 ЦК України). Станом на час укладення вказаних договорів особи, які їх вчинили, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності їх дієздатність було перевірено нотаріусом, що засвідчено відповідними записами у договорах. Волевиявлення учасників правочинів було вільним і відповідало їх внутрішній волі. ОСОБА_3 бажав продати торговельний павільйон ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 бажав придбати вказане нерухоме майно за визначеною у договорах ціною на умовах, зазначених у договорах. Правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. ОСОБА_3 реально передав торговельний павільйон (його частки) ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 прийняв його від ОСОБА_3 у свою власність. Згідно зі ст.657 ЦК України вказані договори купівлі - продажу нерухомого майна були укладені у письмовій формі і нотаріально посвідчені. Відповідно до ст.658 ЦК України станом на час укладення зазначених договорів ОСОБА_3 був власником торговельного павільйону. Його правовстановлюючий документ був дійсним та його право власності на зазначене майно було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Належність вказаного майна ОСОБА_3 була перевірена нотаріусом, що також зазначено у договорах купівлі - продажу. В даному випадку ні Прокурор, ні Кам`янська міська рада не були сторонами зазначених договорів купівлі - продажу від 28.07.2016р. Також вони ніколи не були власниками торговельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , та не мали ніяких майнових прав на нього. Таким чином, вони не вважаються заінтересованими особами у розумінні ст.215 ЦК України та не вправі оскаржувати дійсність вказаних договорів. Вказує, що ОСОБА_2 є законним користувачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 0,0158 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0267, наданої йому Кам`янською міською радою для розміщення торговельного павільйону. Зазначену земельну ділянку надано ОСОБА_2 . Кам`янською міською радою у встановленому порядку у користування для розміщення торговельного павільйону згідно з договором № 14408 оренди земельної ділянки від 29.05.2017р. на підставі Рішення Кам`янської міської ради від 21.04.2017р. № 684-Іб/УІІ. Згідно з п.3.1. договору строк його дії встановлено до 30.04.2027а А розділом 4 договору встановлено розмір і порядок внесення ОСОБА_2 орендної плати за користування земельною ділянкою. Копії договору № 14408 оренди земельної ділянки від 29.05.2017р., витягу з Рішення Кам`янської міської ради від 21,04.2017р. № 684-16/VII, розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 28.10.2016р., висновку Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 25.10.2016р., витягу з Рішення Кам`янської міської ради від 30.09.2016р. № 334 - 10/УИ про набуття (припинення) прав на землю (щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.12.2016р., витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.05.2017р. та Інформаційної довідки «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» № 273122259 від 03.09.2021р. додаються. Таким чином, позивач добровільно розпорядився своїм майном у вигляді земельної ділянки, надавши її ОСОБА_2 у користування для розміщення його торговельного павільйону за визначену договором орендну плату. Станом на цей час строк дії вказаного договору оренди земельної ділянки не закінчився. Отже, ОСОБА_2 ніяким чином не порушує права та інтереси позивача, не створює йому ніяких перешкод у користування і розпорядженні його майном, у тому числі земельною ділянкою. Предмет спору між ОСОБА_2 і Кам`янською міською радою відсутній. Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України зазначене є підставою для закриття провадження у справі. Зазначає, що Прокурором не обґрунтовано яким чином нерухоме майно, розташоване на спеціально наданій для його розміщення земельній ділянці, порушує права та інтереси держави або Кам`янської міської ради. В обґрунтування цього твердження не надано ніяких доказів. При цьому, в даному випадку навіть теоретично не можуть бути порушені права та інтереси держави, оскільки майно Кам`янської міської ради не входить до державної власності. В даному випадку надана ОСОБА_2 . Кам`янською міською радою в оренду земельна ділянка не належить до державної власності, а є комунальною власністю територіальної громади м.Кам`янське. Зазначає, що Прокурором обрано неналежний спосіб захисту прав та інтересів Кам`янської міської ради, що є самостійною підставою для відмови у позові. Адже, у випадку задоволення його позовних вимог ніякі права та інтереси позивача не поновлюються, Кам`янська міська рада нічого не отримує, земельна ділянка залишається у користуванні ОСОБА_2 . Прокурором пропущено позовну давність для звернення до суду з заявленими ним позовними вимогами. Адже, як вбачається з матеріалів справи, про нібито «порушення» відповідачами прав Кам`янської міської ради прокурор і позивач довідалися більше чотирьох років тому.

28.04.2022 через канцелярію суду від Керівника Кам`янської окружної прокуратури Сергія Кузьменко на адресу суду надійшли заперечення на заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Григор`єва М.І. щодо застосування строків позовної давності, а також відповідь на відзив, в якому він посилаючись на ті самі обставини, що були викладені ним у позові зазначає, що вважає наведені твердження представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката Григорьєва В.І. у відзиві на позовну заяву обставини не доведеними, не обґрунтованими, та спростовує їх, з огляду на наступне. Так, рішення суду, на підставі якого зареєстровано право власності на вказаний самочинно збудований торговельний павільйон, скасовано, що свідчить про відсутність у відповідачів права власності на самочинно збудоване майно. Вказує, що укладання договорів купівлі продажу торгівельного павільйону на 1/2 частини відбулось внаслідок відсутності виділеної у встановленому законом порядку земельної ділянки під вказаним об`єктом нерухомого майна про, що відповідачу ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_3 було достеменно відомо оскільки вказані особи ознайомлювались з укладеними договорами купівлі продажу та по-друге вказані особи приймали участь у розгляді справі № 208/1031/16. Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 під час реєстрації права власності на торговельний павільйон, та у подальшому вчинення правочинів щодо цього майна були обізнані та усвідомлювали самочинний характер будівництва зазначеного об`єкта нерухомості та неможливість набуття прав на нього у встановленому законом порядку, відсутність дійсних правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним майном. Фактично отримавши право власності на 2 частини торгівельного павільйону на підставі договорів купівлі-продажу без земельної ділянки ОСОБА_2 достовірно знаючи що земельна ділянка під вказаним об`єктом не виділялась у подальшому звернувся до Кам`янської міської ради щодо її отримання. Щодо твердження представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката Григорьєва В. І. про те, що прокурором ніяким чином необґрунтовано яким чином нерухоме майно розташовано на спеціально наданій для його розміщення земельній ділянці порушує права та інтереси держави або Кам`янської міської ради в обґрунтування цього твердження не надано ніяких доказів вказує, що порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у вибутті з володіння та користування територіальної громади земельної ділянки під розміщення самочинно збудованого торгівельного павільйону без отримання дозволів ДАБК таким чином в супереч в установленому законом порядку. Щодо твердження представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката Григорьєва В.І. про те, що прокурором обрано неналежним спосіб захисту прав та інтересів Кам`янської міської ради, що є самостійною підставою для відмови у позові Кам янська окружна прокуратура не погоджується з цим виходячи з наступного. Так, Кам`янська міська рада є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, а саме представляти територіальну громаду міста та здійснювати від її імені повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності. Вказує, що державна реєстрація самочинно збудованого спірного об`єкту нерухомого майна відбулась на підставі документів, які у подальшому скасовано беззаперечно свідчить порушення інтересів держави щодо офіційного визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно. Зазначає, що Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва. Щодо твердження представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката Григор`єва В.І. щодо невідповідності обраного прокурором способу захисту необхідно зазначає наступне. Так, рішення суду, на підставі якого за ОСОБА_3 здійснено первинну реєстрацію права власності на торговельний павільйон за апеляційною скаргою прокуратури скасовано. Вказані правочини щодо подальшого відчуження, спірного торговельного павільйону порушують публічний порядок, оскільки спрямовані на порушення конституційних прав територіальної громади, незаконне будівництво та експлуатацію торговельного павільйону та порушення цільового призначення земельної ділянки під ним, чим порушено права жителів територіальної громади на безпечне життя, здоров`я, довкілля, благоустрою міста, покращання його мікроклімату, сприяння життєдіяльності людей, дотримання законного порядку користування, володіння, розпорядження земельними ділянками комунальної власності, належної реєстрації такого права, дотримання рівності усіх перед законом, у тому числі у сфері забудови населених пунктів. Отже, нормами чинного законодавства передбачено право захисту особи від порушення її прав шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав, - у зв`язку з чим твердження представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката Григорьєва В.І щодо обрання прокурором неналежного способу захисту є безпідставними. Щодо твердження представника відповідача - ОСОБА_2 адвоката Григорьєва В.І. стосовно пропущення прокурором строку позовної давності Кам`янська окружна прокуратура не погоджується з цим та зазначає, що у зв`язку з тим, що земельна ділянка під торгівельним павільйоном розташованого за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у користуванні ОСОБА_2 на підставі договору оренди земельної ділянки, яка не вибувала із власності Кам`янської міської ради правовідносини які є предметом даної цивільної справи є негаторними та строк позовної давності на них не розповсюджується.

22.07.2022 через канцелярію суду представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Григор`єв М.І. надав заперечення стосовно відповіді на відзив керівника Кам`янської окружної прокуратури і заперечення на заяву щодо застосування строків позовної давності, в яких посилаючись на ті самі обставини, що були викладені ним у відзиві просить суд: застосувати до позовних вимог прокурора у цій справі позовну давність та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покласти на прокурора та позивача.

01.08.2022 через канцелярію суду від Керівника Кам`янської окружної прокуратури Сергія Кузьменко на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо поданого заперечення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Григор`єв М.І. в якому він вважає подані заперечення не доведеними, не обґрунтованими, та такими, що не підлягають врахуванню при розгляді справи.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратуриДніпропетровської області Єрзаулов С.С. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник позивача Кам`янської міської ради - Жежель С.С. в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Яцина О.І. в судовому засіданні заперечував проти позову, просив застосувати строки позовної давності.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, вислухавши прокурора, представників сторін і третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 12.06.2012 р. у справі № 415/4704/12 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлового приміщення торгівельного павільйону, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 44,0 кв.м., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і посвідчений на Правобережній товарній біржі. Визнано за ОСОБА_4 право власності на зазначено майно.

З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2012 р. на підставі договору дарування торгівельного павільйону, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Морозової О.В. ОСОБА_4 подаровано ОСОБА_2 нежитлове приміщення торгівельного павільйону, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 44,0 кв.м.

Згідно ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська № 208/1031/16 від 18.04.2016 затверджено мирову угоду від 08.04.2016 року, укладену між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . За мировою угодою визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на об`єкт нерухомості торговельний павільйон А-1, загальною площею 133,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Державним реєстратором - Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Астафьєвою Я.В. 21.07.2016 індексний номер 30573846) зареєстровано первинне право власності на торгівельний павільйон, що розташований у АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

28 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки торговельного павільйону, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, який був посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., та зареєстрований в реєстрі № 970, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30731209 від 02.08.2016 р.

28 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки торговельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, який був посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., та зареєстрований в реєстрі № 974, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30731209 від 02.08.2016 р.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору № 14408 оренди земельної ділянки від 29.05.2017 р., Рішення Кам`янської міської ради від 21.04.2017р. № 684-16/VII, ФОП ОСОБА_2 є користувачем земельної ділянки несільськогосподарського призначення, загальною площею 0,0158 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:0267, для розміщення торговельного павільйону.

Згідно з п.3.1. договору строк його дії встановлено до 30.04.2027.

14.04.2017 керівником Дніпродзержинською місцевої прокуратури подано апеляційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2016 у справі №208/1031/16-ц.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі №208/1031/16-ц апеляційну скаргу керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури задоволено, ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2016 - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 у справі №208/1031/16-ц встановлено, що матеріали справи не містять правовстановлюючих документів, на підставі яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули право власності на спірний об`єкт після його самочинного будівництва та реконструкції.

За результатом нового розгляду справи № 208/1031/16-ц ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.08.2018 позовну заяву залишено без розгляду.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна-торгівельний павільйон, що розташований у АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради від 24.02.2021 за № 01-06/53 та від 18.11.2021 за № 01-06/295 в реєстрі будівельної діяльності в розділі Реєстр дозвільних документів відсутня інформація щодо реєстрації дозвільних документів на виконання підготовчих та/або будівельних робіт, введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкту, що розташований у АДРЕСА_1 .

Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Щодо підстав для звернення із даним позовом до суду прокурором, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справ №912/2385/18 колегія суддів дійшла висновку, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Судом встановлено, що з часу повідомлення прокурором Кам`янську міську раду про виявлені порушення, адміністрацією заходи судово-претензійного характеру не здійснювались, що відповідно, вказує на бездіяльність уповноваженого органу протягом розумного строку, та, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» надає право прокурору на звернення до суду із відповідним позовом.

Висновок суду щодо позовної давності.

Прокурор просить суд поновити пропущений процесуальний строк на звернення до суду із даним позовом, оскільки вказаний позов спочатку прокурором був поданий до господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2021 позовну заяву у справі № 904/1948/21 судом залишено без розгляду, підстав підсудності спору місцевому загальному суду. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 у справі №922/1974/19 зазначила про необхідність враховувати попереднє звернення позивача з тотожним позовом до суду іншої юрисдикції. На теперішній час строк позовної давності для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави на теперішній час є пропущеним, у зв`язку із тривалим судовим розглядом справи № 904/1948/21, який тривав у період з 28.04.2021 по 09.09.2021. Тобто, у зазначений період у суді першої інстанцій на розгляді перебував позов про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, та прокурор був позбавлений можливості для звернення до суду із зазначеним позовом раніше.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Григор`єв М.І. подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки направлення прокурором первинної позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області поштою 27.02.2021 р. не є доказом дотримання строку позовної, адже, з 12.05.2017р. до 27.02.2021р. минуло більше трьох років і дев`яти місяців; крім того у позові до Господарського суду Дніпропетровської області прокурором були інші позовні вимоги - про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання вчинити дії.

Позовна давність, за визначенням статей 256, 257 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 257, 261 наведеного Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому за вимогами ст.261 цього Кодексу початок перебігу строку позовної давності пов`язується не лише з моментом, коли особі, яка звертається за захистом свого права або інтересу, стало відомо про порушення свого права чи про особу, яка його порушила, а також з моментом, коли така особа могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст.267 ЦК).

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа, право якої порушено, довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.12.2018 у справі№910/4715/16 та Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі№ 359/2012/15-ц (провадження № 14-101цс18).

Так, у Постанові від 05.12.2018 у справі № 522/2202/15-ц ВП ВС уточнила свою позицію, зазначивши, що «…позовна давність починає обчислюватися, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідалася або могла довідатися особа, право якої порушене, чи прокурор, уповноважений звернутися до суду в інтересах держави за захистом такого права, якщо прокурор довідався чи міг довідатися про порушення права або про особу, яка його порушила, раніше, ніж особа, право якої порушене…»69. Таким чином, перебіг позовної давності у справах за позовом прокурора, поданим в інтересах держави, починається або з моменту, коли відповідний державний орган (наприклад, районна державна адміністрація) довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави, або з моменту, коли прокурор довідався чи міг довідатися про таке порушення залежно від того, яка з подій відбулась раніше.

Судом встановлено, що обставини вказані прокурором у позовній заяві та обставини, на які прокурор посилається в судовому засіданні, заслуговують на увагу і свідчать про наявність об`єктивних перешкод у зверненні прокурором із позовом до суду у встановлений строк.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку поновити Кам`янській окружній прокуратурі в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради строк позовної давності.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд враховує наступне.

Статтею ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У частині другій статті 331 ЦК України чітко вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Відповідно до ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державна реєстрація визначає лише момент виникнення права власності і є завершальною стадією юридичного складу набуття права власності за наявності юридичних фактів, що вимагаються законом для виникнення права власності.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст. 216 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.05.2018 р. у справі №910/15993/16 дійшов наступного висновку: якщо об`єкт нерухомості, за спірною адресою збудований на земельній ділянці, що не була належним чином відведена відповідачеві для цієї мети, а також без дозвільних документів, які надають право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, без введення в експлуатацію спірного об`єкту нерухомості, то в силу частини 2 статті 376 Цивільного кодексу України право власності у відповідача або інших осіб не виникало. Відтак, таке неіснуюче право щодо об`єкта нерухомості не породжує й прав власника щодо розпорядження майном, зокрема, продажу третім особам.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23.06.2020р. у справі №680/214/16-ц вказала на наступне. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина друга статті 331 ЦК України). Право власності на нерухомі речі підлягає державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного (див. постанову від 7 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13 (пункти 6.31-6.33)).

Також, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 14.03.2018р. у справі №1326/4579/2021, відповідно до статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За змістом зазначених норм матеріального права особа (фізична або юридична), яка набула право на майно від іншої особи, є власником новоствореного нерухомого майна як об`єкта цивільного обороту лише у разі, коли їй було передано прийняте до експлуатації в порядку, визначеному законодавством, новостворене нерухоме майно, а у разі необхідності його реєстрації також майно, яке зареєстроване за цією особою як нерухоме майно. В іншому випадку особа може передати іншій особі лише матеріали, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Враховуючи те, що спірне нерухоме майно, а саме торгівельний павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., вважається реконструйованим, яке у встановленому порядку не прийнято в експлуатацію, ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2016 у справі №208/1031/16-ц, була скасована постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018, таким чином ОСОБА_3 не набув права власності на об`єкт нерухомості торговельний павільйон А-1, загальною площею 133,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , тому не мав законного права на відчуження за договорами купівлі-продажу ОСОБА_2 цього майна. При цьому, наявність у ФОП ОСОБА_2 права оренди земельної ділянки, на якому розташоване нерухоме майно, не впливає на правомірність набуття у власність цього майна.

З огляду на вказані обставини, укладені договори між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за якими відчужене нерухоме майно є оспорюваними, тому суд вважає необхідним визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки торговельного павільйону, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, укладений 28 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., зареєстрований в реєстрі № 970, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30731209 від 02.08.2016 р.; Припинити право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, номер запису про право власності 15685534; Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки торговельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, укладений 28 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., зареєстрований в реєстрі № 974, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30731209 від 02.08.2016 р.; Припинити право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, номер запису про право власності 15685535.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд приходить до висновку, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-82, 89, 141, 142, 258-263, 280-283, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Кам`янської окружної прокуратури (вул. І. Ясюковича, буд. 2, м. Кам`янське Дніпропетровської області) в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради (пл. П.Калнишевського, буд. 2, м. Кам`янське Дніпропетровської області) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), про визнання недійсними договорів купівлі-продажу з одночасним припиненням речового права - задовольнити.

Поновити Кам`янській окружній прокуратурі в інтересах держави в особі Кам`янської міської ради строк позовної давності.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки торговельного павільйону, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, укладений 28 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., зареєстрований в реєстрі № 970, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30731209 від 02.08.2016 р.

Припинити право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, номер запису про право власності 15685534.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки торговельного павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, укладений 28 липня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцевим В.О., зареєстрований в реєстрі № 974, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30731209 від 02.08.2016 р.

Припинити право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку торговельного павільйону А-1 загальною площею 133,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, номер запису про право власності 15685535.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Кам`янської окружної прокуратури судовий збір у розмірі 4540,00 грн., тобто по 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 10.11.2023 року.

Суддя Т.О. Решетник