Справа №274/7562/23
Провадження № 2/0274/1744/23
У Х В А Л А

Іменем України

про передачу справи за підсудністю

"08" листопада 2023 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ПрАТ "СК "ТАС" 220 000 грн страхового відшкодування, з підстав невиконання відповідачем умов договору № FA-00172161.

Дослідивши матеріали позовної заяви, доходжу висновку про наявність підстав для передачі даної справи на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва, виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Положення статті 28 ЦПК України встановлюють правила підсудності справ за вибором позивача. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативну можливість для позивача обрати один із двох чи більше компетентних судів.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивачка не долучила до позовну доказів про її зареєстроване місце проживання.

Крім того, обґрунтовуючи пред`явлення позову до суду за зареєстрованим місцем її проживання позивачка вказала, що на спірні правовідносини порушуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Згідно з Законом України «Про захист прав споживачів», послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Проте, як вбачається зі змісту позову, він не містить посилання на порушення прав позивача, як споживача та способи їх захисту, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів». Предметом позову є стягнення суми страхового відшкодування внаслідок страхового випадку (ДТП), який не визнає відповідач, тобто виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором страхування № FA-00172161 (виплата страхового відшкодування).

Правовідносини, що виникли між сторонами за вищевказаним позовом, не є позовом про захист прав споживача та, відповідно, підстав для застосування альтернативної підсудності за вибором позивача суддею не встановлено.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідача ПрАТ "Страхова група "ТАС" має місцезнаходження за адресою: п/і 03117, м. Київ, просп. Берестейський, 65, та територіально відноситься до Святошинського районного суду міста Києва.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, враховуючи те, що місце знаходження відповідача, не відноситься до території міста Бердичева чи Бердичівського району, а тому немає законом передбачених підстав для розгляду даної справи Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області суддя приходить до висновку про направлення матеріалів позовної заяви за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 187 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Передати матеріали за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування на розгляд до Святошинського районного суду міста Києва.

Копію ухвали направити позивачці для відома протягом двох днів з дня її складення.

Справу направити до Святошинського районного суду міста Києва, не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Ю. Хуторна