Справа № 200/9536/18
Провадження 6/932/37/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі судового засідання Дубровій К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву АТ КБ «Приват Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа за рішенням у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 від 26.12.2018 року про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська видав 07.06.2019 року виконавчий документ по справі № 200/9536/18 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов було задоволено, видано виконавчий лист на виконання рішення, який стягувачем був направлений до Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі, де 01.07.2019 року було відкрите виконавче провадження № 59437697. В листопаді 2022 року стягувач звернувся до органів виконавчої служби. Згідно відповіді від 21.11.2022 року, виконавчий лист у відділі ДВС відсутній, підтвердити відправку виконавчого листа стягувачу ВДВС не має змоги. Стягувач стверджує, що виконавчий лист № 200/9536/18, виданий 07.06.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська до установи не надходив. Оскільки оригінал виконавчого листа втрачений, тому просить отримати його дублікат. У зв`язку з вищенаведеним, заявник вважає, що факт втрати вказаного виконавчого листа перешкоджає його повторному пред`явленню для виконання. Просить видати дублікат виконавчого листа у справі № 200/9536/18 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та поновити строк для його пред`явлення.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав заяву про розгляд справи за його відсутністі, просить задовольнити заяву.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, тому судом проведено розгляд справи у їх відсутності, відповідно до частини 3 ст. 442 ЦПК України.

Зважаючи на вимоги частини 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши аргументи, викладені в заяві, долучені до неї документи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року по цивільній справі № 200/9536/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.03.2012 року у розмірі 117000,00 гривень та стягнуто судовий збір 1762,00 гривень.

Як встановлено судом з матеріалів цивільної справи (а.с. 58), представником стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» 07.06.2019 року отримано виконавчі листи по даній справі.

З постанови від 23.11.2020 року судом встановлено, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС постановлено, що виконавчий лист № 200/9536/18 у виконавчому провадженні № 59437697, виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 07.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 117000,00 гривень, в зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернути стягувачу.

З відповіді начальника Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра від 21.11.2022 року вбачається, виконавчий лист № 200/9536/18 від 07.06.2019 року, що виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь АТ КБ «Приватбанк», перебував на виконанні у відділі ДВС, станом на 21.11.2022 року вказаний виконавчий документ у відділі відсутній. На підставі п.128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, реєстри на відправлену кореспонденцію зберігаються протягом одного року, тому надати підтвердження відправки зазначеного виконавчого документу на адресу стягувача немає можливості.

Отже, враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що виконавчий лист було втрачено.

Питання про видачу дубліката виконавчого листа врегульовано розділом ХІІІ ЦПК України Перехідні положення.

Статтею 431 ЦПК України передбачена процедура звернення судових рішень до виконання, зокрема зазначеною статтею встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які вадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗаконута інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» зі змінами від 02.06.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначити назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа. Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналами, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкової для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конституціїпро захист прав людини і основоположних свобод.

Повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Така позиція узгоджується з подібними правовими висновками,висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29жовтня 2020року у справі №916/922/16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27травня 2021року у справі №303/2642/20 у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10258/19.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки, виконавчий лист був втрачений, а рішення суду про стягнення коштів залишається не виконаним, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву, а саме, видати дублікат вказаного виконавчого листа.

Крім того, заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Щодо підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання, суд зазначає, що строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно ч. 2 ст. 12 вказаного Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Оскільки рішення суду у справі за позовом набрало законної сили 07.06.2019 року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання складає три роки, тобто до 07.06.2022 року.

Згідно з ч. 1 та 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання з поважних причин, оскільки виконавчий лист було втрачено при пересиланні з ВДВС, тому цей строк необхідно поновити.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 353, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2018 року по цивільній справі ( провадження 2/200/2967/18, справа № 200/9536/18) за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 10.03.2012 року в розмірі 117000,00 грн. та судового збору в сумі 1762,00 грн.

Поновити строк для пред`явлення виконавчого листа по справі №200/9536/18, виданого 07.06.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 10.03.2012 року у розмірі 117000,00 гривень та стягнення судового збору 1762,00 гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Овчиннікова