Справа №333/8488/23
Провадження №2/333/3864/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої - судді Варнавської Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Меркулової М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Литвинця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на сплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

28.09.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат за житлово-комунальні послуги. Посилається на те, що відповідачка ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 01.10.2008 року уклали з ним договір найму житла: трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира на праві власності на житло зареєстрована на ім`я позивача, вона придбана в період зареєстрованого шлюбу та перебуває у спільній сумісній власності двох осіб: його та його дружини ОСОБА_4 . Строк дії договору складав 11 місяців, але договором передбачена його пролонгація. На підставі п.3.3. договору наймачі вселилися в квартиру та до теперішнього часу в ній проживають. Умовами п.4.1 договору передбачено, що наймачі зобов`язані за власний рахунок сплачувати всі платежі за отримані ними послуги від третіх осіб в зазначеній квартирі. Після укладання договору наймач ОСОБА_2 уклала з обслуговуючими компаніями та з постачальниками комунальних послуг договори і таким чином взяла на себе зобов`язання сплачувати платежі за надані комунальні послуги в квартирі АДРЕСА_2 . На підставі укладених договорів управляючі компанії та постачальника комунальних послуг відкрили особові рахунки на оплату послуг в квартирі і виставляли рахунки за надані послуги наймачу ОСОБА_2 . В квартиру надаються такі послуги: постачання електричної енергії, теплової енергії, холодної води, природного газу, а також послуга з утримання житлового будинку та прибудинкової території, встановлено домофон.

Останнім часом відповідачка перестала оплачувати витрати за комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість. Ним за рахунок спільних з дружиною ОСОБА_4 коштів сплачувались окремі платежі: за електричну енергію - 10565,08 грн.; за утримання будинку ОСББ «Новокузнецька 53-А» - 23382,43 грн.; за спожитий газ та розподіл газу - 506,36 грн.; за водопостачання 1171,35 грн. Станом на вересень 2023 року ОСОБА_2 на виконання п.4.1 Договору повинна була сплатити за комунальні послуги 47767,91 грн.

Відповідачка добровільно сплатити вказані грошові кошти відмовляється, тому він звернувся до суду із вказаним позовом, просить стягнути на свою користь 47767, 91 грн.

02.10.2023 року провадження по справі відкрито, призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

30.10.2023 р. до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Литвинець Ю.В., в якому позов не визнав, зазначив, що відповідачка перебувала у шлюбі з сином позивача ОСОБА_3 , рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2022 року шлюб розірвано. Позивач є дідом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживають разом з відповідачкою. Зазначає, що між нею та позивачем відсутні правовідносини найму (оренди) житла. Оскільки позивач є батьком колишнього чоловіка відповідачки ОСОБА_3 , то він не може не знати, що відповідачка давно не проживає в цій квартирі, вона разом з дітьми квартиру звільнила і житлово-комунальними послугами не користувалась. Позивачем не доведено наявність у відповідачки обов`язку сплатити йому певні кошти у певний термін (строк) і, відповідно його невиконання, а також заподіяння нею шкоди.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним, додатково пояснив, що відповідачка дійсно, після військового вторгнення рф на територію України виїхала з дітьми за межі міста Запоріжжя, але потім вона повернулась, проживала деякий час, потім знову виїхала, залишивши дітей проживати в цій квартирі. Вона проживала деякий час за кордоном, але її речі зберігаються в квартирі по теперішній час, її діти квартирою користуються.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, її інтереси представляв адвокат Литвинець Ю.В., який позов не визнав, пояснив, що позивач не залучив до участі у справі свого сина ОСОБА_3 , який за договором є другий наймач. Вважає, що його участь є обов`язковою, незалучення ОСОБА_3 в якості відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2008 р. власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 (а.с.11)

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 16.12.1984 року (а.с.7).

01.10.2008 року між ОСОБА_1 як наймодавцем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як наймачами був укладений договір «Найму житла» - квартири АДРЕСА_3 (а.с.11 зворот).

За приписами п.4.1 цього договору наймачі користуються наданою квартирою безкоштовно, всі платежі за отримані послуги наймачі проводять за рахунок своїх коштів.

Строк дії договору встановлений 11 місяців та вступає в силу після його підписання. За закінченням строку дії договору, якщо жодна сторін не вимагала його розірвання, договір вважається продовжений на той же строк (п. 7.1 договору).

ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 з 09.10.2008 р.

ОСОБА_4 було проведено оплату за житлово-комунальні послуги за адресою АДРЕСА_3 :

- 26.09.2022 р. борг за електричну енергію попередніх періодів 01.08.2022-31.08.2022 р. на суму 721, 20 грн.;

- 12.10.2022 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.09.2022 30.09.2022 р. на суму 358,56 грн.;

- 13.03.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.02.2023 28.02.2023 р. на суму 1558,32 грн.;

- 18.04.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів на суму 823,20 грн.;

- 12.06.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.05.2023 31.05.2023 р. на суму 1108 грн.;

- 13.05.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.04.2023 30.04.2023 р. на суму 1125,60 грн.;

- 13.09.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.08.2023 31.08.2023 р. на суму 1161,60 грн.;

- 14.11.2022 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.10.2022 31.10.2022 р. на суму 756 грн.;

- 13.02.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.01.2023 31.01.2023 р. на суму 840 грн.;

- 14.07.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.06.2023 30.06.2023 р. на суму 1056 грн.;

- 15.08.2023 р. - борг за електричну енергію попередніх періодів 01.07.2023 31.07.2023 р. на суму 1056 грн.;

- 16.07.2023 року оплата за спожитий газ за період червень 2023 року на суму 477,41 грн.;

- 16.07.2023 року оплата за розподіл природного газу за період червень 2023 року на суму 28,95 грн.;

- 16.07.2023 р. - внесок на утримання будинку за червень 2023 р.- 1985,35 грн.;

- 15.08.2023 р. - внесок на утримання будинку за липень 2023 р.- 397,07 грн.;

- 12.10.2022 р. оплата за ХВП на суму 1171,35 грн.;

- 16.09.2023 р. оплата за домофон на суму 360 грн. (а.с. 15-21).

Всього проведено оплату на загальну суму 14985 грн. 41 коп.

08.11.2022 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Найм (оренда) житла регулюється главою 59 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як вбачається з договору від 01.10.2008 року користування житлом є безкоштовним, тому по суті це є договір позички, а не договір найму житла.

За договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу (стаття 827 ЦК України ).

Стаття 754 ЦК України передбачає, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

В даному випадку сторони договору від 01.10.2008 року після закінчення строку договору найму продовжили користуватися квартирою АДРЕСА_3 та користуються до теперішнього часу, отже вказаний договір неодноразово поновлював свій строк, який був встановлений пунктом 7.1 договору. На час розгляду справи він не припинив свою дію.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Тому відповідачка ОСОБА_2 на підставі умов укладеного, в тому числі нею, договору найму від 01.10.2008 р. має нести відповідальність за оплату всіх платежів за отримані послуги в квартирі АДРЕСА_3 , як це встановлено п. 4.1 вказаного договору.

Щодо відповідальності іншої особи, який уклав договір найму від 01.10.2008 р. ОСОБА_3 , який не залучений до участі у справі в якості відповідача.

За приписами статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Як вбачається з договору найму від 01.10.2008 р. він укладений з двома наймачами відповідачкою та її на той час чоловіком ОСОБА_3 , частки відповідальності цим договором не визначені, отже предмет зобов`язання неможливо поділити, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність за договором найму від 01.10.2008 року, в тому числі щодо оплати витрат за спожиті комунальні послуги.

Ст. 543 ЦК ч.1 передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, позивач, як кредитор мав право пред`явити позов лише до одного з солідарних боржників, на свій вибір.

Тому пред`явлення позовних вимог лише до відповідачки ОСОБА_2 не суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідачка ОСОБА_2 , виконавши обов`язок перед позивачем ОСОБА_1 в свою чергу має право пред`явити вимогу до іншої особи, яка уклала договір найму ОСОБА_3 на підставі ч.1 ст. 544 ЦК України (Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього).

Доводи відзиву на позов, що ОСОБА_2 в оспорюваній квартирі не проживала в судовому засіданні не визнаються, оспорюються позивачем та належними і допустимими доказами не доведені. Тому у суду не має підстав вважати, що договір найму від 01.10.2008 року припинив свою дію чи був розірваний за ініціативною будь-якої сторони.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведено оплату ним за житлово-комунальні послуги в квартирі АДРЕСА_3 на загальну суму 14985 грн. 41 коп., в іншій частині витрати не доведені, з відповідача на користь позивача стягненню підлягає 14985 грн. 41 коп. грн.

Позивачем при подання позову був сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн., оскільки позов задоволений частково, то судовий збір з відповідачки на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на сплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату житлово-комунальних послуг в сумі 14985 грн. 41 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 336 грн. 79 коп., в решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська