У Х В А Л А

Іменем України

15.05.2023

Справа № 331/2742/23

Провадження № 2/331/1285/2023

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про встановлення проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою про встановлення проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій прохала встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 28.03.2012 року по 05.05.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Згідно роз`яснень, які містять у п.2 постанови Пленуму ВерховногоСуду Українивід 30травня 2008року №7«Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в порядку позовного провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 28.03.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у зв`язку із чим відкрилася спадщина на все його майно .

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Едемської-Фастовець О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 , проте отримала відмову нотаріуса у зв`язку із відсутністю документів на підтвердження родинних відносин.

Звертаючись до суду із заявою в порядку позовного провадження про встановлення факту, ОСОБА_3 посилалася на те, що в майбутньому даний факт може вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб, при цьому не вказавши коло спадкоємців.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАГСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, встановлення юридичного факту, зокрема, проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, можливо як в порядку окремого провадження, так і в порядку позовного провадження залежно від наявності спору про право цивільне.

Крім того, пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання.

Установлено, що заявник просив встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем і встановлення даного факту пов`язано з необхідністю оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ним, як спадкоємцем четвертої черги, він оскільки проживав із останнім з 28.03.2012 року по 05.05.2022 року, а інших спадкоємців немає.

Разом з тим відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Тобто наведена норма імперативно передбачає право на спадкування за законом у четверту чергу і не потребує окремого доказуванню. Доказуванню підлягають лише обставини проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 28.03.2012 року по 05.05.2022 року.

Із матеріалів справи суддею не встановлено коло спадкоємців і спору між ними, що дає підстави зробити висновок про відсутність спору у справі на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Доказів того , що виник спір між позивачем та Бердянською міською радою до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Указом Президента України №587/2022 «Про утворення військової адміністрації» від 18 серпня 2022 року на виконання Закону України "Про правовий режим воєнного стану" утворено Бердянську міську військову адміністрацію Бердянського району Запорізької області.

Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 2 ст 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування начальник військової адміністрації крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови.

Бердянською міською військовою адміністрацією Бердянського району Запорізької області також не було заявлено спір про право, позивачем таких доказів не долучено до справи, в якості відповідача не були залучені взагалі до справи.

Отже спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з відсутністю порушеного або оспорюваного права, невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права на момент подачі позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку позовного провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку окремого провадження.

За таких обставин, оскільки з заяви не вбачається спір про право, суд вбачає підстави для відмови у відкритті провадження у справі в порядку позовного провадження, та роз`яснює позивачу можливість звернутися до суду в відповідними вимогами в порядку окремого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про встановлення проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Роз`яснити, що відмова у відкритті провадження в порядку позовного провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку окремого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні ухвали суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 15 травня 2023 року.

Суддя: Н.В.Фісун