Провадження № 22-ц/812/1194/23 Головуючий суду першої інстанції Паньков Д.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Миколаїв Справа № 484/4771/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Ковальському Є.В.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Панькова Д.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі ТОВ «Дебт Форс») звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Доводи заяви обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця Малькової М.В. перебуває виконавче провадження № 64103574, відкрите на підставі виконавчого напису № 114704 вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С., про стягнення боргу боржника ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»).

15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» (далі ТОВ «Кампсіс Фінанс») було укладено договір» 15-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а останній набув право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 630107911.

12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 630107911.

Посилаючись на викладене, ТОВ «Дебт Форс» просило суд змінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису № 114704 вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою на підставі пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що нормами ЦПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного судочинства, а судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Дебт Форс» подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило її скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції цього не зробив.

В даному випадку відсутній «спір про право», оскільки ТОВ «Дебт Форс» не оскаржує, а ні виконавчий напис будучи заінтересованою особою, а ні виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису, адже в даному випадку має місце зміна стягувача на правонаступника у відкритому виконавчому провадженні, що також не несе для заінтересованих осіб боржників додаткових обов`язків щодо виконання виконавчого напису, оскільки змінюється лише стягувач на правонаступника, що надає підстави стверджувати про те, що подана заява про заміну стягувача на правонаступника повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у Постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, відступивши від попередніх висновків, зазначила про те, що за вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіяні суду адміністративною юрисдикції. Адже сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Оскаржуване рішення суду не відповідає критеріям процесуального закону та не містить обставини та фактичні дані. У відкритті провадження у справі за заявою взагалі було відмовлено по необґрунтованим законодавчо підставам.

Судом першої інстанції порушено основний принцип судочинства «право на справедливий суд».

На день слухання справи від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засіданні не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки апеляційний суд не повідомили. З огляду на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу без участі учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис 18 грудня 2020 року № 114704 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

На виконання цього виконавчого напису приватний виконавець Київського виконавчого округу Малкова М.В. 13 січня 2021 року відкрила виконавче провадження № 64103574.

12 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» і ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 12-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 630107911, де боржником є ОСОБА_1 .

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами (частина 1 статті 19 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частина 1, 2 статті 442 ЦПК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення (частина 2 статті 446 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21зазначено, що: "з позицій цивільно-процесуального регулювання відносин щодо підсудності справ, які виникають з виконавчого провадження принципово значення набуває факт встановлення: рішення суду чи іншого органу перебуває на виконанні, суду першої інстанції, який розглянув цивільну справу та місця виконання судового рішення.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення. Велика Палата Верховного Суду при розгляді питання про розмежування юрисдикції чітко визначає, що онтологічні основи його вирішення полягають у критеріях розмежування судової юрисдикції, тобто передбачених законом умовах, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, якими є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20). Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення "несудового" органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження. За таких обставин рішення судів попередніх інстанцій не можна вважати законними й обґрунтованими, тому вони підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку адміністративного судочинства".

У справі, що переглядається, суд першої інстанції не звернув уваги, що: тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення "несудового" органу; заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. За таких обставин, суд першої інстанції зробив неправильний висновок про відмову у відкритті провадження з тих підстав, що справа повинна розглядатися судом адміністративної юрисдикції.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зауважити, що суду першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі необхідно перевірити дотримання заявником приписів частини 2 статті 446 ЦПК України щодо місця виконання виконавчого напису нотаріуса з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» та обґрунтованістю заявником підсудності вирішення цього питання саме Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання документи за місцем проживанням, перебування боржника фізичної особи, за місцем знаходженням боржника юридичної особи або за місцем знаходженням майна боржника.

За матеріалами справи приватний виконавець Малкова М.В., функції якої поширюються на її виконавчий округ м. Київ, відкриваючи виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, повинна була дотримуватися приписів частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 380/9335/20, виснував, що примусове виконання рішень має бути певним чином наближеним, прив`язаним до місця проживання/перебування боржника що, окрім іншого, дасть змогу останньому (чи принаймні створить йому відповідні умови) належним чином реалізовувати свої права та обов`язки як учасника виконавчого провадження.

При цьому Верховний Суд враховував, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено право стягувача обирати місця відкриття виконавчого провадження між органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, але наголошував, що таке право не має нівелювати права боржника, передбачені статтею 19 Закону.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що частина 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" пов`язує місце виконання рішення приватним виконавцем з фактичним місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а не з адресою, зазначеною у виконавчому документі, як це, наприклад, закріплено у частині 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України у випадку порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали Первомайського міськрайонного суду м. Миколаєва від 12 вересня 2023 року були порушені норми процесуального права, що призвели до ухвалення помилкового судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі та порушує права заявника на гарантії захисту у суді своїх інтересів, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, а саме вирішення питання про відкриття провадження у справі, тому апеляційна скарга ТОВ «Дебт Форс» є обґрунтованою, зазначене судове рішення слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що справу необхідно направити до суду першої інстанції, апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 07 листопада 2023 року.