Справа № 739/1317/23
Провадження № 2/739/261/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

11 жовтня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Іващенка А.І., секретаря Неживець К.В.,

за участю прокурора: Лугової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новгород-Сіверський Чернігівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернувся до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , про конфіскацію земельної ділянки, в якій просив, конфіскувати земельну ділянку площею 0,1255 га, кадастровий номер :08:000:0261 та площею 3,9968 га, кадастровий номер :05:000:0110, що знаходиться на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018 за номером 26272366 громадянку російської федерації ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь Чернігівської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору у сумі 5 368 грн. В обґрунтування своєї вимоги прокурором зазначено про те, що дана позовна заява вжита на захист порушених економічних інтересів держави у земельній сфері. Реалізуючи надані законом повноваження та з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у суді, Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області вивчено стан додержання вимог законодавства України щодо використання земель сільськогосподарського призначення. Встановлено, що за ОСОБА_1 18.05.2018 року зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 0,1255 га, кадастровий номер :08:000:0261 та площею 3,9968 га, кадастровий номер :05:000:0110, що знаходиться на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.05.2018 за номером 26272366. Згідно витягу з Державного земельного кадастру власником даної земельної ділянки є ОСОБА_1 яка є громадянкою Російської Федерації . Однак, після набуття земельної ділянки у власність, ОСОБА_1 , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, її протягом року не відчужила. Право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 набула з 18 травня 2018 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно приватним нотаріусом Новгород-Сіверського районного нотаріального округу. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку ним самостійно не відчужено. Чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Оскільки ОСОБА_1 протягом року з часу переходу права власності на земельні ділянки площею 0,1255 га, кадастровий номер :08:000:0261 та площею 3,9968 га, кадастровий номер :05:000:0110, що знаходиться на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її не відчужив, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Таким чином, Новгород-Сіверською окружною прокуратурою Чернігівської області встановлені порушення вимог чинного законодавства, які до теперішнього часу не усунуто, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень щодо нездійснення захисту інтересів держави, у зв`язку з чим вбачаються підстави для звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Ухвалою судді від 05 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 13 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 жовтня 2023 року. Прокурор Лугова О.М. у судовому засіданні підтримала заяву та просить задовольнити заяву повністю за обставин, викладених у ній. Позивач, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання свого представника не направило, належним чином було повідомлено про дату, час і місце судового засідання судовою повісткою, про поважні причини неявки представника суд не повідомило. Інтереси позивача у судовому засіданні представляє прокурор. Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання оголошенням про виклик на веб-порталі судової влади України, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подала, тому суд вважає за необхідне провести судове засідання без її участі. Суд, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити позов за наведених у ньому обставин, які суд вважає доведеними, через те, що вони у повному обсязі підтверджуються даними зазначених вище документів, які були досліджені судом у судовому засіданні. Судом встановлено, що за ОСОБА_1 18.05.2018 року зареєстровано право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,1255 га, кадастровий номер :08:000:0261 та площею 3,9968 га, кадастровий номер :05:000:0110, що знаходяться на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав 26272366. Згідно витягу з Державного земельного кадастру власником даних земельних ділянок є ОСОБА_1 яка є громадянкою РФ. Однак, після набуття земельних ділянок у власність, ОСОБА_1 , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, їх протягом року не відчужила. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т. ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, якою передбачено, що нерезиденти, у т.ч. іноземні громадяни, які успадкували право на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зобов`язані відчужити її після реєстрації вказаних прав протягом одного року. Згідно в ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 набула з 18 травня 2018 року після державної реєстрації речового права на нерухоме майно приватним нотаріусом Новгород- Сіверського районного нотаріального округу. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку нею самостійно не відчужено. Чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, про що вказано вище. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. ст. 140 Земельного кодексу України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч. 1 ст. 143 Земельного кодексу України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Оскільки ОСОБА_1 протягом року з часу переходу права власності на земельні ділянки площею 0,1255 га, кадастровий номер :08:000:0261 та площею 3,9968 га, кадастровий номер :05:000:0110, що знаходиться на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її не відчужила, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Виходячи з викладеного позовні вимоги Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області підлягають повному задоволенню Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 283Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити повністю. Конфіскувати у громадянки російської федерації ОСОБА_1 , (громадянка Російської Федерації, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РФ,) земельні ділянки площею ділянку площею 0,1255 га, кадастровий номер :08:000:0261 та площею 3,9968 га, кадастровий номер :05:000:0110, що знаходиться на території Новгород-Сіверської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 травня 2018 року, за номером запису про право власності 26272366 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 40952771 від 05.05.2018). Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Чернігівської обласної прокуратури судові витрати, понесені нею на сплату судового збору, у розмірі 5 368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) гривні 00 копійок за наступними реквізитами: отримувач - Чернігівська обласна прокуратура; код ЄДРПОУ - 02910114; банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача - UA0006008. Заочне рішення може бути переглянуто Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : А.І. Іващенко