Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 Справа №607/15748/22

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

представника позивачки, адвоката Матвійчука В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 30 травня 2007 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 4, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 розірвано. Рішення набрало законної сили 16 травня 2019 року.

За час шлюбу у сторін народилися троє дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 21 грудня 2007 року;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 24 лютого 2009 року;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 23 лютого 2011 року.

Судовим наказом № 607/7653/19 із ОСОБА_2 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із 27 березня 2019 року, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Останніх три роки діти проживають тільки з позивачкою, відповідач зовсім не займався вихованням дітей, перестав і фінансово їх утримувати. Позивачка вимушено винаймала няньку для дітей, в той час як їхній рідний батько пиячив вдома. Між дітьми та відповідачем систематично виникали конфлікти, батько часто їх ображав, принижував, а тому, зважаючи на складну домашню ситуацію, а також, на воєнний стан в державі, позивачка вимушено виїхала з дітьми закордон.

Станом на дату пред`явлення даного позову, позивачка з дітьми перебуває закордоном у Республіці Польща. Діти навчаються, відвідують місцевий навчальний заклад, а саме навчається в школі первинній 377 в Варшаві вулиця Троцка 6, Клас 8Б (Szkola podstawowa 377 warszawa ulica Trocka6 klasa8B) ОСОБА_4 навчається в 8Б класі, ОСОБА_5 навчається 6Б класі, ОСОБА_3 закінчила школу у 2021/2022 році.

З огляду на зазначене, позивачка просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Г. М. від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

01 січня 2023 року представник позивачки подав суду заяву про заміну неналежної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог із Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради на Службу у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області.

У судовому засіданні 31 січня 2023 року протокольною ухвалою суду задоволено вказане клопотання та замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог із Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради на Службу у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області.

Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року матеріали цивільної справи № 607/15748/22 надіслано Службі у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області для надання письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дітей дочки ОСОБА_3 , синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

14 квітня 2023 року на адресу суду Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області надіслано рішення виконавчого комітету Великогаївської сільської ради № 66 від 10 квітня 2023 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав».

Ухвалою судді Герчаківської О. Я. від 19 квітня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служба у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. Призначено підготовче судове засідання.

Суд протокольною ухвалою від 08 червня 2023 року закрив підготовче провадження у справі № 607/15748/23 та призначив справу до судового розгляду по суті.

08 червня 2023 року представник позивачки звернувся до суду із заявою про виклик свідка ОСОБА_6 , яке суд задовольнив. Однак у зв`язку із неможливістю забезпечити явку цього свідка, така не допитувалась судом.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник позивачки, адвокат Матвійчук В. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та просили задовольнити. ОСОБА_1 пояснювала, що відповідач не цікавиться дітьми та не спілкується з ними тривалий час. З 2019 року діти постійно проживають з нею у Республіці Польща, вони там влаштували свій побут, навчаються, мають дозвілля. ОСОБА_2 не приїздив до них, подарунки чи гроші не передавав, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. До переїзду в Республіку Польща відповідач також не займався дітьми, їх вихованням і утриманням, а тому позивачка змушена була їздити на заробітки, а для того, щоб діти були доглянуті, вона винаймала няню, яка дивилася за ними. У 2019 році мати відповідача передавала гроші у сумі 2 000, грн, але сама від себе.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснював, що заперечує щодо задоволення позову, бо хоче, щоб діти приїжджали до нього. Він давав гроші, купляв подарунки і передавав їх дітям. З 2017 до 2019 року був у Чехії, періодично там працював. Відповідач визнав те, що позивачка їздила до Польщі та брала няньку, яка доглядала за дітьми, як і те, що він обізнаний про стягнення з нього аліментів, але він їх жодного разу не платив.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служби у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилися діти:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 21 грудня 2007 року;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 24 лютого 2009 року;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Скоморохівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 23 лютого 2011 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7417/19 від 15 квітня 2019 року розірвано шлюб між сторонами, зареєстрований 30 травня 2007 року Виконавчим комітетом Скоморохівської сільської ради Тернопільського району тернопільської області, актовий запис № 4.

Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7653/19 від 26 червня 2019 року стягнуто із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27 березня 2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

28 лютого 2023 року Теребовлянським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області видано довідку № 6414, згідно якої у ОСОБА_7 за період 01 серпня 2022 року 01 лютого 2023 року наявна заборгованість у сумі 39 099 грн зі сплати аліментів за судовим наказом № 607/7653/19.

01 липня 2021 року ОСОБА_8 уклала договір про працевлаштування у місті Варшава із Синтекс, Явне товариство ОСОБА_9 , згідно якого позивачка прийнята на роботу із 01 липня 2021 року до 07 червня 2024 року для допомоги на кухні у ресторані, 1/1 ставки. На час договору заробітна плата 3 600 злотих брутто.

Документи на підтвердження навчання дітей у польській школі надані на польській мові та не перекладені українською мовою, а тому відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України та ч.ч. 3, 4 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», такі не приймаються судом.

Рішенням виконавчого комітету Великогаївської сільської ради від 10 квітня 2023 року № 66 затверджено висновок органу опіки та піклування Великогаївської сільської ради про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вказаним рішенням встановлено наступне:

після розірвання шлюбу діти проживають спільно з матір`ю у Республіці Польща;

16 березня 2023 року працівником служби у справах дітей проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_1 через засоби електронного зв`язку Viber. У бесіді ОСОБА_1 повідомила, що у зв`язку із постійними сварками вдома та важким матеріальним становищем змушена була виїхати за кордон із дітьми. Тому останніх три роки діти проживають з нею, зокрема від 2019 року перебувають у Республіці Польща. Батько дітей ОСОБА_2 за цей час жодного разу не поцікавився життям та здоров`ям своїх дітей, про те, жодних перешкод у спілкуванні батькові з дітьми ніхто не чинив;

також, працівником служби проведено бесіду із дітьми через засоби електронного зв`язку Viber. На задане питання працівником ССД, чи хотіли б діти спілкуватись, бачитись із батьком, то старша донька ОСОБА_10 відповіла, що не бажає із ним спілкуватись, тому що раніше, коли проживали спільно із батьком, то батько часто вживав спиртні напої та створював дома сварки, ображав словесно, не допомагав їм у навчанні. Тому дівчинці подобається проживати із матір`ю, оскільки матір забезпечує всі необхідні потреби. Також дівчинка зазначила, що батько їй не телефонує і не цікавиться її життям;

менші брати ОСОБА_11 і ОСОБА_12 підтвердили слова сестри ОСОБА_10 ;

виданою довідкою основної школи № 377 ім. мйр. Г. Добжаньского « ОСОБА_13 », АДРЕСА_2 від 2022.09.14 № 1948 засвідчується, що ОСОБА_14 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є учнем даної школи і в 2022/2023 навчальному році відвідує 8б клас;

виданою довідкою об`єднання шкіл № 7, технікум № 3 ім. Людвіка Кшивіцкего, вул. Хлодна, 36/46, 00872 Варшава засвідчується, що ОСОБА_15 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 є ученицею першого класу Технікуму № 3 ім. Людвіка Кшивіцкего у Варшаві в 2022/2023 навчальному році, денна 5ти річна школа;

виданою довідкою основної школи № 377, Ім. мйр. Г.Добжаньского «Губаля», АДРЕСА_2 засвідчує, що ОСОБА_16 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є учнем даного закладу і в 2022/2023 навчальному році відвідує 6б клас;

згідно заяв власника нерухомості Потра Врубель від 18 листопада 2019 року засвідчено, що неповнолітні діти: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та матір ОСОБА_17 забезпечені місцем проживання за адресою: код АДРЕСА_3 , з дня підписання даних заяв на необмежений час з можливістю розірвання кожною зі сторін із збереженням 14 днів періоду повідомлення;

виданою довідкою характеристикою Великогаївської сільської ради від 28 березня 2023 року № 98 підтверджено те, що ОСОБА_2 зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1 ;

за вказаною адресою зареєстровані, але не проживають ( перебувають за межами України з 2019 року) наступні особи: власник двору (колишня дружина) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

скарг і зауважень від жителів с. Скоморохи Тернопільського району до Скоморохівського старостинського округу на ОСОБА_2 не поступало;

відповідно до довідки, виданої Теребовлянським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області № 6414 від 28 лютого 2023 року встановлено, що на примусовому виконанні перебуває судовий наказ 607/7653/19 Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2019 року; за період з 01 серпня 2022 року по 01 лютого 2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 39 099 грн;

відповідно до акту обстеження умов проживання від 08 березня 2023 року за адресо: АДРЕСА_1 , де проживає батько дітей ОСОБА_2 , встановлено, що на час візиту в приміщенні будинку було не прибрано, розкидані речі;

працівником служби проведено бесіду із батьком щодо виконання його батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 . Зі слів батька, то діти проживають за кордоном із матір`ю з 2019 року. Також ОСОБА_2 зазначив, що колишня дружина ОСОБА_1 перешкоджала у спілкуванні з дітьми. Як він зазначив орієнтовно два роки до виїзду дітей з матір`ю за кордон, то діти були на вихованні у нього, але як зазначає мати дітей ОСОБА_1 , то за той час коли вона перебувала за кордоном, а діти були у батька на вихованні, то вона змушена була найняти няньку, оскільки батько дітей почав часто вживати спиртні напої і не займався вихованням дітей;

проте зі слів ОСОБА_18 , яка проживає у с. Скоморохи, з`ясовано, що на той час коли вона виконувала функції няні, а саме поглядала за дітьми, то батько дітей на той час перебував у Чехії. Допомоги від батька для дітей на той час не було. Допомагала лише матір із Польщі і забезпечувала всім необхідним дітям;

на даний момент батько із дітьми зв`язок не підтримує та ні в чому їм не допомагає. Щодо позбавлення його батьківських прав, то заперечує;

працівником служби у справах дітей Великогаївської сільської ради повідомлено листом від 24 березня 2023 року № 33 ОСОБА_2 про дату та місце засідання комісії з питань захисту прав дитини Великогаївської сільської ради та наголошено необхідність його присутності на засіданні комісії. Однак на засідання комісії не з`явився;

30 березня 2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Великогаївської сільської ради проведено онлайн трансляцію з матір`ю ОСОБА_1 через засоби електронного зв`язку Viber. У бесіді, ОСОБА_1 повідомила, що з того часу, як виїхала з дітьми за кордон, то не чинила жодних перешкод у спілкуванні батька з дітьми;

оскільки, ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема не сплачує аліментів, не підтримує зв`язок із своїми дітьми, жодним чином не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не бере участі у вихованні дітей, що є підставами для позбавлення батьківських прав;

враховуючи наведене, захищаючи права та інтереси дітей, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 30 березня 2023 року № 6, орган опіки та піклування Великогаївської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За встановлених судом обставин, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першоючетвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будьяких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що державиучасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що державиучасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: поперше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; подруге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони у справі припинили сімейні стосунки у 2019 році шляхом розірвання шлюбу, з того часу вони проживають окремо та не пов`язані спільним побутом, діти колишнього подружжя проживають з матір`ю, яка піклується про них, забезпечує їх матеріально. ОСОБА_2 не піклується про своїх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , не відвідує їх та не забезпечує належний фізичний та духовний розвиток; нехтує потребами своїх дітей, порушує права дітей на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків; аліменти не сплачує; така його поведінка є тривалою та стійкою.

Відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дітей є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19).

Байдуже ставлення відповідача до дітей, відсутність зі сторони батька будь-яких дій, які б вказували на його інтерес до дочки та синів, його бажання буди присутнім в житті дітей шляхом їх матеріального забезпечення, турботи про їх здоров`я і розвиток також підтверджується висновком органу опіки та піклування, зміст якого описано вище.

Рішенням виконавчого комітету Великогаївської сільської ради 10 квітня 2023 року № 66 затверджено висновок органу опіки та піклування Великогаївської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи обставини встановлені судом, які підтверджують доводи позивачки про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, суд не встановив жодних даних із сторони відповідача щодо відсутності таких обставин.

Заперечуючи щодо позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 не навів жодних належних, допустимих і достовірних доказів, які б спростовували доводи позивачки про нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. ОСОБА_2 не вживав заходів для налагодження спілкування з дітьми, не звертався до органу опіки та піклування з листами чи усно про те, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з ними. Перебування дітей в іншій країні не є безумовною обставиною, яка свідчить про те, що батько не може приймати участь у їх вихованні чи утриманні, адже такий зв`язок можуть забезпечити телефонне і відео спілкування за допомогою різних месенджерів, а матеріальна участь батька в житті дітей можлива шляхом надсилання адресних грошових переказів для них, що б вказувало на інтерес батька до дочки та синів, його бажання змінити свою винну поведінку.

Введення в Україні воєнного стану не створювало перешкод відповідачу у перетині кордону та виїзду до Республіки Польща, де перебувають діти сторін, адже статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , безпричинно та свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться їх фізичним, духовним, моральним розвитком.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Верховний Суд у постанові № 459/3411/18 від 29 вересня 2021 року зазначив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід cтягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 7678, 206, 258268, 273, 280-283, 352355Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В АЛ И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Великогаївської громади Тернопільського району Тернопільської області, адреса місцезнаходження: вул. Галицька, буд. 47, с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, 47722.

Повний текст рішення суду складено 22 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.