№ 336/7777/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника позивача адвоката Дем`янової В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. У позові (з урахуванням уточнень) викладені такі вимоги: в порядку спільної сумісної власності подружжя визнати за нею право власності на автомобіль Chevrolet Lacetti, днз НОМЕР_1 , 2006 р.в., стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок вартості належної їй частки майна грошову суму в розмірі 740 741,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.12.2015 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 642. Після укладання шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_3 . Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відсутність взаєморозуміння призвело до того, що сім`я фактично розпалася. В зв`язку із чим, нею подано позов про розірвання шлюбу (справа №336/8188/20). Сини проживають разом з позивачкою.

В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо утримання дітей, на її користь видано судовий, яким з відповідача на її користь стягуються аліменти (справа № 336/8189/20)

Під час шлюбу сторонами придбано майно, яке в тому числі, складається з чотирьох автомобілів: МАН д.н. НОМЕР_2 , 1999 р.в., Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_3 , 2006 р.в; МАН д.н. НОМЕР_4 , 2005 р.в., МАН д.н. НОМЕР_5 , 2002 р.в., всі транспортні засоби зареєстровані на відповідача.

Крім того подружжям було придбано об`єкт нерухомого майна будівлю літ. А, загальною площею 67,5 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач оцінює вартість набутого майна таким чином: автомобіль МАН 1999 р.в. 216 648 грн., МАН 2005 р.в. 426 300 грн., Chevrolet Lacetti 142 500 грн., об`єкт нерухомого майна 426 300 грн.

Відповідач від добровільного поділу майна відмовляється, а тому позивачка звертається до суду.

Заходи забезпечення позову до його подачі вживалися ухвалою суду у справі № 336/62/21 накладено арешт на транспортні засоби: вантажний автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1999 року випуску, легковий автомобіль Chevrolet lacetti реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2006 року випуску, вантажний автомобіль MAN реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2005 року випуску,

Ухвалою від 20.01.2021 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовної провадження.

Ухвалами від 15.02.2021 забезпечено позов, накладено арешт на транспортний засіб вантажний автомобіль МАN, д.н. НОМЕР_5 , 2002 р.в., та відкладено підготовче засідання через неявку відповідача.

У відзиві відповідач зазначає, що майно, яке просить поділити позивач, придбано на кошти, які відповідач отримував від своєї матері, ОСОБА_6 , 1965 р.н., яка працює в Італії та неодноразово дарувала йому кошти. Грошові кошти отримані від неї та її представників як особисто відповідачем, так і через позивача. Загальна суму, яку отримав відповідач від матері у період з 2015 по 2020 роки, становить 49 068 євро, які він вкладав у розвиток свого бізнесу. Зазначає, що із загальної суми він отримав особисто переказів на суму 13 873 євро, а через позивачку на 35 1595 євро (т.1 а.с. 93-94).

У відповіді на відзив позивач не заперечує, що мати відповідача переказувала грошові кошти, однак ці кошти спрямовані на розвиток родини, і не можуть бути визнані особистою власністю відповідача. Що підтверджується тим, що грошові кошти мати відповідача надсилала не йому, а позивачці. Зазначає, що її мати, яка працює в Польші, також передавала грошові кошти, в тому числі на придбання майна (т. 1 а.с. 103-107).

У запереченнях відповідач зазначає, що він отримував грошові кошти від своєї матері на підставі усного договору дарування (ч. 5 ст. 719 ЦК України), адже сума кожного переказу не перевищує п`ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Зазначає, що він не відчував матеріального вкладу з боку родичів дружини (т. 1 а.с. 165-167).

Ухвалами від 23.02.2021, 10.03.2021, 06.04.2021, за відповідними клопотанням сторін витребувані докази по справі.

Протокольною ухвалою від 06.04.2021 закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні 19.04.2021 заслухано вступне слово учасників справи, досліджено письмові докази (т. 2 а.с. 76-78).

У судових засіданнях 11.05.2021, 14.09.2021 допитано свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

11.05.2021 відповідач надав клопотання про призначення експертизи розписки, від якого відмовився в судовому засіданні 09.07.2021

09.07.2021, 05.08.2021 судові засідання відкладалися за клопотанням сторін через неявку свідків.

19.10.2021 за клопотанням відповідача провадження у справі зупинено до вирішення справи № 336/7485/21за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_1 , про визнання дійсним договору дарування валютних коштів.

Ухвалою від 28.06.2023 провадження у справі поновлено.

В судові засідання, призначені на 28.08.2023, 11.11.2023, відповідач не з`явився. Повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки, що підтверджується реєстром відправлень, а також шляхом направлення SMS-повісток на номер, зазначений у його заявах по суті справи.

Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Представник позивача підтримала позовні вимоги.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони з 29.12.2015 перебували у шлюбі, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 642.

Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2021 у справі № 336/8188/20 шлюб між сторонами було розірвано.

19.01.2021 Шевченківський районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ № 336/8189/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання двох малолітніх дітей.

Під час шлюбу сторонами було набуто майно, зокрема, транспортні засоби: CHEVROLET NUBIRA 1598, 2006 року випуску, № двиг. F16D3726257K, № куз. НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ; MAN 18.220 6870, 2005 року випуску, № двиг. НОМЕР_9 , № шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ; MAN 18.220 6870, 2002 року випуску, № двиг. НОМЕР_12 , № шасі НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ; MAN L 2000 8.163 4580,1999 року випуску, № двиг. НОМЕР_14 , № шасі НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Найменування транспортних засобів у судовому рішенні зазначено відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Запорізькій області (т. 2 а.с. 34-35), у тому числі щодо автомобіля CHEVROLET NUBIRA 1598, реєстраційний номер НОМЕР_8 , 2006 року випуску, який сторони йменують автомобілем Chevrolet Lacetti, днз НОМЕР_1 , 2006 р.в.

За приписом ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування (п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що родина існувала на: кошти, які мати відповідача, ОСОБА_6 , надавала подружжю шляхом здійснення грошових переказів, у тому числі через позивачку (т. 1 а.с. 168 - т. 2 а.с. 25); допомогу від матері позивачки, ОСОБА_10 , що підтверджується розпискою (т. 3 а.с. 187) та поясненнями свідка ОСОБА_11 ; доходи від підприємницької діяльністю позивачки, що підтверджено відомостями про рух коштів (т. 1 а.с. 109, 110, т. 2 а.с. 88 - т. 3 а.с. 168) та показаннями свідка ОСОБА_8 .

І хоча дохід від підприємницької діяльності позивачки не відображений в податковому обліку, наведені докази свідчать про фактичне отримання нею доходу.

Натомість відповідач, зазначаючи про свою підприємницьку діяльність, доказів отримання доходів від неї не надав.

Оскільки відповідачем було обрано спосіб захисту своїх інтересів шляхом подання окремого позову про визнання дійсним договору дарування валютних коштів, до вирішення якого зупинялося провадження у цій справі, однак спір у справі № 336/7485/21 не був вирішений через неодноразову неявку ОСОБА_2 , суд відхиляє доводи ОСОБА_2 , що отримані від ОСОБА_6 грошові перекази є особистою власністю відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивачка просить здійснити поділ майна шляхом визнання за нею права власності на легковий автомобіль на сплаті компенсації за решти належної їй частини майна в розмірі 740 741,50 грн.

Однак такий поділ не є можливим, адже, по-перше, дійсна вартість майна на час вирішення справи не визначалася.

По-друге, розмір компенсації, яку бажає отримати позивач, суперечить правовій позиції, викладений у постанові Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 2-7539/08, відповідної до якої у випадку множинності об`єктів нерухомого майна, що перебуває у спільній власності сторін, суду належить розглянути можливість здійснити поділ майна таким чином, щоб не зобов`язувати сторону сплачувати компенсацію.

Тобто, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд повинен розглянути можливість здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя без визначення грошової компенсації або з визначенням такої у мінімальному розмірі.

За наведеного майно подружжя підлягає поділу у рівних частках, тобто позов підлягає задоволенню частково.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати, що понесені відповідачем на сплату судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову (т. 1 а.с. 46, 76, 58).

Керуючись наведеним та ст.ст. 77-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності:

- на частину транспортного засобу CHEVROLET NUBIRA 1598, 2006 року випуску, № двиг. F16D3726257K, № куз. НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

- на частину транспортного засобу MAN 18.220 6870, 2005 року випуску, № двиг. НОМЕР_9 , № шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ;

- на частину транспортного засобу MAN 18.220 6870, 2002 року випуску, № двиг. НОМЕР_12 , № шасі НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- на частину транспортного засобу MAN L 2000 8.163 4580,1999 року випуску, № двиг. НОМЕР_14 , № шасі НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- на частини будівлі кафе літ. А, загальною площею 67,5 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності:

- на частину транспортного засобу CHEVROLET NUBIRA 1598, 2006 року випуску, № двиг. F16D3726257K, № куз. НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ;

- на частину транспортного засобу MAN 18.220 6870, 2005 року випуску, № двиг. НОМЕР_9 , № шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 ;

- на частину транспортного засобу MAN 18.220 6870, 2002 року випуску, № двиг. НОМЕР_12 , № шасі НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_5 ;

- на частину транспортного засобу MAN L 2000 8.163 4580,1999 року випуску, № двиг. НОМЕР_14 , № шасі НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- на частини будівлі кафе літ. А, загальною площею 67,5 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8572,66 грн. (вісім тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 66 коп.).

Відомості, передбачені п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_16 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_17 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.11.2023.

Суддя Є.С. Боєв 07.11.23