Справа №274/3368/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2021 року по березень 2023 року у сумі 14 090,75 грн.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.05.2021 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У позові вказано, що відповідач несвоєчасно та не в повній мірі сплачував визначені рішенням суду аліменти, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментам на утримання дитини, яка станом на 03.04.2023 становить 14 090,75 грн.

Позивач зазначає, що несвоєчасна сплата аліментів відповідачем спричиняла їм із сином матеріальні незручності, оскільки аліменти вкрай необхідні для належного матеріального забезпечення дитини. Син ходить в дитячий садок, та тільки з березня 2023 року позивач сплатила щомісячні внески на суму 4110 грн. Дитина хворіє та потребує постійного лікування.

На даний час позивач не працює, та жодних доходів, крім соціальної допомоги та пенсії, не отримує.

Відповідно до змісту позову, відсутність у позивача інших доходів, крім соціальної допомоги та пенсії, пов`язані з тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, та не має можливості влаштуватися на будь-яку роботу, а тому самостійно забезпечувати дитину позивачу вкрай важко, та ставить її у вкрай невигідне матеріальне становище, змушує постійно економити та купувати дешевші, менш якісні продукти, одяг, тощо.

У позові наведений розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з березня 2021 року по березень 2023 року, яка складає 76052,06 грн. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якого розмір пені не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, позивач просить стягнути неустойку (пеню) у сумі 14090,75 грн.

Позивач вказує, що відповідачу відомо про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів, оскільки ще 15.06.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №65810046, яку було направлено сторонам. Крім того, з довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач періодично сплачував певні грошові кошти по даному виконавчому провадженню, що в повній мірі підтверджує факт обізнаності відповідача про наявність боргу.

Отже, враховуючи те, що відповідач знав про наявність у нього зобов`язань по сплаті аліментів, але виконував ці зобов`язання з простроченням, та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем спричиняла позивачу та їхньому з відповідачем сину значні матеріальні незручності, оскільки дані кошти вкрай необхідні для належного матеріального забезпечення дитини, позивач вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 14090,75 гривень.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не подано.

Згідно з ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.211, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, про що винесено відповідну протокольну ухвалу суду.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Частиною 2 статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Нормами ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правилами ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.05.2021 №295/3275/21 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи з дитинства (а.с. 21, 22), отримує доходи у вигляді соціальної допомоги та пенсії по інвалідності (а.с. 17, 20).

ОСОБА_1 є членомГО «Щаслива родина» і сплачує щомісячні членські внески за те, що її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує щоденні заняття для діток. З березня 2023 року мама ОСОБА_4 внесла 4110,00 грн (а.с. 18).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує лікування у невролога (а.с. 14,16, 19).

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частинами статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам, - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Отже, відповідач як батько малолітньої дитини зобов`язаний сплачувати аліменти, в тому числі, присуджені за рішенням суду.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує свій обов`язок зі сплати аліментів та утримання неповнолітньої дитини, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Зі змісту довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання №65810046 від 03.04.2023, виданої державним виконавцем Іванківського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області, вбачається, що згідно з матеріалами виконавчого провадження №65810046, відкритого 15.06.2021, про виконання виконавчого листа №295/3275/21, виданого 11.05.2021 Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18.03.2021, до повноліття дитини, який пред`явлено до примусового виконання 15.06.2021, станом на 03.04.2023 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та становить 14090 грн 75 коп (а.с. 12-13).

Зазначені вище обставини свідчать про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача.

Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом позивач здійснила розрахунок заборгованості по пені за несвоєчасну сплату аліментів наступним чином: пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2021 року 3798,77 грн (480,25 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 791 день - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2021 року 7309,41 грн (960,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 761 день - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2021 року 7011,65 грн (960,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 730 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2021 року 6723,50 грн (960,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 700 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2021 року 0; пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2021 року 6421,47 грн (1006,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 638 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2021 року 0; пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2021 року 0; пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2021 року 5505,55 грн (1006,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 547 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2021 року 0; пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2022 року 0; пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2022 року 4798,50 грн (1050,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 457 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2022 року 4798,50 грн (1050,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 457 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2022 року 4158,00 грн (1050,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 396 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2022 року 3832,50 грн (1050,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 365 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2022 року 3517,50 грн (1050,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 335 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2022 року 3345,52 грн (1100,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 304 дні - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2022 року 3004,37 грн (1100,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 273 дні - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2022 року 2674,22 грн (1100,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 243 дні - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2022 року 2333,06 грн (1100,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 212 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2022 року 2002,91 грн (1100,50 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 182 дні - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2022 року 1715,36 грн (1136,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 151 день - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2023 року 1363,20 грн (1136,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 120 днів - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2023 року 1045,12 грн (1136,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 92 дні - кількість днів прострочення); пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2023 року 1045,12 грн (1136,00 грн сума заборгованості по аліментам х 1% х 92 дні - кількість днів прострочення).

Всього сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2021 року по березень 2023 року, яка нарахована позивачем на день звернення до суду, становить 76 052,06 грн.

За змістом наданий позивачем розрахунок проведений відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України та узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц, у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 в справі №569/14819/19, від 19.01.2022 року у справі №711/679/21, практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною.

Беручи до уваги те, що відповідач допустив виникнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка становить 14 090,75 грн, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів є обґрунтованими. Враховуючи наданий позивачем розрахунок пені, а також положення ст. 196 Сімейного кодексу України, згідно з якими пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, позивач має право на стягнення пені за несплату аліментів в розмірі 14 090,75 грн.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства").

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з березня 2021 року по січень 2022 року аліменти сплачував лише п`ять разів, а починаючи з лютого 2022 року взагалі не сплачує аліменти, навіть у мінімальному розмірі, що є неприпустимим, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів; своїм правом, передбаченим ч.2 ст.196 СК України, щодо зменшення розміру неустойки, не скористався; мати з дитиною перебувають у скрутному матеріальному становищі, виходячи з найвищих інтересів дитини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1076,30 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та статтями 180, 182, 183, 185 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з березня 2021 року по березень 2023 року, в розмірі 14 090,75 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Т.А. Воробйова