Справа № 134/383/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 квітня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю: секретаря судового засідання Азарян М.В.

позивачки ОСОБА_1

її представника адвоката Глушкової Т.І.

представника відповідача адвоката Панасюка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту спільного проживання та визнання права на спадщину за законом,

встановив:

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в Крижопільський районний суд з позовом до Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, у якому просить:

- встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2015 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1122 га, кадастровий номер :02:002:0047, розташовану на території Тернівської сільської ради Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, виданого 12 травня 2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тернівської сільської ради від 09 лютого 2001 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тернівка Тульчинського району померла ОСОБА_2 , з якою вона спільно проживала в одному домогосподарстві по АДРЕСА_1 з грудня 2015 року по день її смерті, оскільки ОСОБА_2 хворіла та потребувала допомоги. Після смерті ОСОБА_2 вона (позивачка) здійснила її поховання.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшла серед іншого земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1122 га, кадастровий номер :02:002:0047, розташована на території Тернівської сільської ради Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, виданого 12 травня 2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тернівської сільської ради від 09 лютого 2001 року. На даний час оригінал Державного акта втрачено, про що неї подане відповідне оголошення в районну газету.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт та заповіла вищевказану земельну ділянку її сину ОСОБА_3 , однак він помер раніше спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому спадщину не прийняв.

Позивачка вказує, що вона проживала спільно з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до дня смерті останньої, тобто до часу відкриття спадщини, відтак є її спадкоємицею за законом четвертої черги та прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

07 березня 2023 року ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження у справі, вирішено питання про витребування доказів.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 31 березня 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті, задоволено клопотання представника позивачки про виклик свідків.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Глушкова Т.І. підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просять позов задовольнити. Позивачка вказує, що ОСОБА_2 була особою похилого віку та за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, нікого з рідних у неї не було. Представник позивачки зазначила, що відповідачем у справі було вказано саме Крижопільську селищну раду, оскільки син позивачки ОСОБА_3 , якому ОСОБА_2 заповіла спірну земельну ділянку, помер раніше за спадкодавицю, а отже спадщину не прийняв. За таких обставин, ця частина спадкового майна спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах і позивачка як спадкоємець за законом четвертої черги може претендувати за дану земельну ділянку. Є ще один спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 , якому ОСОБА_2 заповіла іншу земельну ділянку. Спору між ним та позивачкою з приводу спадкового майна немає. В разі задоволення позову його права жодним чином не будуть порушені, оскільки він не входить до кола спадкоємців за законом та зможе оформити свої спадкові права на ту частину спадщину, яка йому передана за заповітом.

Представник відповідача адвокат Панасюк В.Б. при вирішенні спору поклався на розсуд суду, однак вважає, що Крижопільська селищна рада неналежний відповідач у даній справі, оскільки ОСОБА_2 за життя склала заповіт на користь двох осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Хоча один зі спадкоємців за заповітом, а саме син позивачки, помер раніше за спадкодавця, однак Крижопільській селищній раді відомо, що у нього залишилися дружина та син, які є його спадкоємцями за законом першої черги та можуть претендувати на спадкове майно після його смерті. Окрім того, є ще інший спадкоємець за заповітом.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника відповідача, показання свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

В силу положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом положень статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатись судом.

Так, за приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тернівка Тульчинського району Вінницької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 червня 2022 року.

Згідно довідки, виданої старостою Тернівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 21.10.2022 року № 413, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 серед іншого увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1122 га, кадастровий номер :02:002:0047, розташована на території Тернівської сільської ради Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, виданого на ім`я ОСОБА_2 12 травня 2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тернівської сільської ради від 09 лютого 2001 року, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 13.10.2022 року.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 24 січня 2020 року секретарем Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, зареєстрований у реєстрі за номером 17, згідно якого належні їй житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною земельною ділянкою, що розташовані по АДРЕСА_2 та земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тернівської сільської ради Крижопільського району площею 3,1122 га, кадастровий номер :02:002:0047, заповіла ОСОБА_3 , а земельну ділянку для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тернівської сільської ради Крижопільського району площею 2,3646 га, кадастровий номер :02:002:0043, - ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09 лютого 2022 року.

ОСОБА_3 був сином позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого 05 травня 1977 року.

Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. повідомила позивачку ОСОБА_1 про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірну земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно (довідка від 26.01.2023 № 23/01-16).

Разом з тим, позивачка зазначає, що оригінал Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, виданого на ім`я ОСОБА_2 12 травня 2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тернівської сільської ради від 09 лютого 2001 року, було втрачено, про що нею подане відповідне оголошення в газету «Сільські новини» № 7 (10518) від 15 лютого 2023 року.

У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні даної справи суд зважає на наступні обставини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожна окремо, підтвердили факт спільного проживання позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2015 року по день смерті ОСОБА_2 . Свідки вказали, що проживають в с. Тернівка та знають позивачку, яка проживає недалеко від них. Вона здійснювала догляд за ОСОБА_2 , яка була одинокою особою похилого віку та за станом здоров`я потребувала стороннього догляду. Через деякий час вони почали жити разом, оскільки ОСОБА_2 майже не ходила і взагалі була безпорадна будь-що робити по господарству та обходити себе. Ні чоловіка, ні дітей чи інших родичів у неї не було.

Враховуючи покази свідків, не вірити яким у суду немає підстав, беручи до уваги довідку, видану старостою Тернівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 21.10.2022 року № 413, суд приходить до висновку про доведеність фактичного спільного проживання позивачки разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2015 року по день смерті останньої.

Окрім того, оскільки позивачка, проживши зі спадкодавицею ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, має право на спадкування як спадкоємець за законом четвертої черги, враховуючи те, що ОСОБА_3 , якому ОСОБА_2 заповіла спірну земельну ділянку спадщину не прийняв, оскільки помер раніше спадкодавиці, а інший спадкоємець за заповітом не входить до кола спадкоємців за законом, тому може претендувати лише на ту частину спадкового майна, яка йому передана за заповітом, суд вважає можливим визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1122 га, кадастровий номер :02:002:0047, розташовану на території Тернівської сільської ради Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області.

Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2015 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1122 га, кадастровий номер :02:002:0047, розташовану на території Тернівської сільської ради Тульчинського (колишнього Крижопільського) району Вінницької області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН б/н, виданого 12 травня 2001 року на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тернівської сільської ради від 09 лютого 2001 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, місцезнаходження: вул. Героїв України, 59 смт. Крижопіль Тульчинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення складено 03 травня 2023 року.

Суддя: