Справа № 473/5032/23
РІШЕННЯ

іменем України

"08" листопада 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О., представника відповідачки адвоката Могили С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

в вересні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 68 615 грн. 12 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 15 липня 2019 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами.

Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідачка, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 30 липня 2023 року утворилася заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 68 615 грн. 12 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 57 877 грн. 50 коп., заборгованість за процентами в розмірі 10 737 грн. 62 коп.

11 жовтня 2023 року представник відповідачки адвокат Могила С.М. надіслав на електронну адресу суду відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зокрема, з огляду на те, що:

-між сторонами не узгоджено умови щодо розміру процентної ставки, оскільки долучені позивачем до справи Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, банківські тарифи (які визначають порядок нарахування та розмір процентної ставки за договором) не містять підпису позичальниці про ознайомлення та погодження з ними;

-відповідачка не отримувала від позивача вимоги про дострокове погашення заборгованості, а відтак вказаний позов подано передчасно;

-внаслідок військової агресії російської федерації проти України відповідачка не мала можливості виконувати свої зобов`язання за договором.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав уповному обсязі.

Представник відповідачки адвокат Могила С.М. у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що між сторонами 15 липня 2019 року був укладений кредитний договір б/н.

Договір складається з анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (підписаних позичальницею).

Відповідно до договору банк зобов`язався надати та надав відповідачці на споживчі потреби кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит.

Також 11 липня 2023 року сторони підписали оновлену анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої банк зобов`язався надати та надав відповідачці на споживчі потреби строком на 12 місяців (з можливістю пролонгації) кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит (5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно; у разі прострочення з другого місяця прострочення 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 40,8 % річних.

У разі порушення позичальницею зобов`язання проценти підлягали до нарахування у подвійному розмірі.

Так, згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Як зазначалося вище, відповідачкою 15 липня 2019 року були підписані анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, проте останні не містять положень щодо внесення плати за користування кредитом (процентів), її розміру, застосування штрафних санкцій, узгодженого сторонами порядку списання нарахованих процентів, тощо.

Водночас, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку позичальником не підписані. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

За такого, Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкет-заяв.

Отже, враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що сторони до 11 липня 2023 року узгоджували в письмовому вигляді плату за користування кредитом (проценти), а тому нарахування позивачем процентів до вказаної дати є безпідставним.

Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, виходячи з положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Згідно наявних у справі доказів, зокрема виписки з рахунку позичальника, розрахунку заборгованості відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30 липня 2023 року утворилася заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 57 877 грн. 50 коп. Заборгованість за процентами в розмірі 10 737 грн. 62 коп. нарахована до 01 січня 2023 року (12861 грн. 06 коп. (сума заборгованості) 2123 грн. 44 коп. (сплачені в подальшому кошти), що вбачається з вісімнадцятої колонки розрахунку заборгованості за кредитним договором).

При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачка протягом періоду кредитування здійснювала повернення кредитних коштів, частина з яких була направлена банком на погашення заборгованості за процентами (до 11 липня 2023 року взагалі не підлягали нарахуванню).

Враховуючи те, що такі дії банку та нарахування процентів до 11 липня 2023 року не узгоджувалися з умовами кредитного договору, а тому сплачені відповідачкою проценти за цей період (11 807 грн. 41 коп., що підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості за кредитним договором, 5 941 грн. 45 коп., що підтверджується виписками з рахунку, наданими відповідачкою), підлягають виключенню з такої заборгованості.

Відповідно до ст. ст. 525,612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, відповідачкою не надано жодних доказів, що внаслідок військової агресії російської федерації проти України вона не мала можливості виконувати свої зобов`язання за кредитним договором.

Разом з тим форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і під час їх виникнення сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести не тільки наявність таких обставин, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання.

Як було зазначено вище, сторони підписали оновлену анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій викладені усі умови, необхідні для даного виду договорів, в тому числі щодо порядку повернення кредиту (сторони встановили строки та розмір внесення відповідачкою щомісячних зобов`язань), наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Зокрема, сторони погодили, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до с.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,0 % річних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка з 01 липня 2022 року неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та станом на 01 січня 2023 року заборгованість за тілом кредиту становила 57 877 грн. 50 коп. Оскільки, ОСОБА_1 порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, позивач скористався наданим йому правом не продовжувати дію кредитної лінії, тобто відбулася автоматична зміна строку кредитування, що надало право позивачу звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з настанням остаточного строку повернення суми кредиту, відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Взв`язку з чим кредитор не повинен був направляти вимогу про дострокове повернення заборгованості.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача на підставі ст. ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 40 128 грн. 69 коп. (57 877,50 - 12861,06 2123,44).

Згідно ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 556 грн. 72 коп. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог 58 %).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, заборгованість за кредитним договором б/н від 15 липня 2019 року, що утворилася станом на 30 липня 2023 року, в розмірі 40 128 (сорок тисяч сто двадцять вісім) грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, судові витрати в розмірі 1 556 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість) грн. 72 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.

Суддя Л.В. Лузан