РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 564/1297/23

Провадження № 22-ц/4815/861/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 08 червня 2023 року, ухвалене в складі судді Грипіч Л.А., повний текст рішення складено 08.06.2023 року, у справі № 564/1297/23

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини.

Одночасно позивачі подали заяву про забезпечення позову, шляхом встановлення зустрічей ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_3 та будь-яких інших осіб, кожної суботи та неділі з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що на час подачі цього позову, склалися обставини за яких позивач фактично позбавлений можливості зустрічей зі своєю малолітньою донькою.

Вважає, що зустрічі батька з малолітньою дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню їх емоційних стосунків, ця обставина відповідатиме законним інтересам як батька так і дитини, що в свою чергу може усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Зазначає, що зустріч батька з дитиною згідно графіку є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав сторін і не призведе до будь-яких незворотних негативних наслідків і, крім того, між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 08 червня 2023 року заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Остапенка Володимира Сергійовича, про забезпечення позову задоволено частково.

Встановлено зустрічі ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_3 , кожної суботи з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили.

Зобов`язано ОСОБА_3 забезпечити надання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для зустрічей дитини з батьком ОСОБА_1 у встановлений у визначений у вказаній ухвалі графік побачень.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову. Зустрічі батька з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків батька із його малолітнім сином і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з його батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком.

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

Покликається на те, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову є тотожними із позовними вимогами, що суперечить частині десятій статті 150 ЦПК України та правовим позиціям Верховного Суду у аналогічних справах. Крім того, задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував інтереси малолітньої дитини і вона в період побачень має мати денний сон та відпочинок.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Встановлено, що між позивачем та відповідачами існує у суді спір з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, встановлення графіка участі у вихованні дитини, що предметом спору у справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Судом встановлено, що предметом спору у справі, зокрема, є усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, встановлення графіка участі у вихованні дитини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову та відповідно скасування оскаржених судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 727/3757/21 (провадження № 61-10529св21), від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20 (провадження № 61-6265св21).

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, а також не вирішується наперед результат розгляду справи по суті позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, у визначений позивачем спосіб, суд мав би встановити: чи чиняться насправді перешкоди відповідачкою позивачу у спілкуванні з дитиною, чи відповідає такий спосіб і порядок спілкування батька із малолітньою донькою найвищим інтересам дитини, тобто ті ж обставини, які підлягають встановленню при вирішенні спору по суті, що є неприпустимим.

Враховуючи те, що предметом позову, заявленого позивачами, є усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою дитиною, а способом забезпечення позову позивачі визначили встановлення часу спілкування із донькою-онукою, колегія суддів вважає, що обраний позивачами вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам.

При цьому забезпечення позову шляхом надання зустрічі ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері ОСОБА_3 , кожної суботи з 11 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили, по своїй суті включає у себе усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Забезпечивши позов таким способом, суд першої інстанції фактично вирішив спір по суті.

Крім того, колегія суддів вважає, що позивачами не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів учасників справи, за захистом яких вони звернулися до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, та щодо встановлення графіку участі у вихованні дитини.

З огляду на зазначене, обраний позивачами вид забезпечення позову є тотожним позовним вимогам, відтак, на підставі частини десятої статті 150 ЦПК України відповідна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Встановивши, вищенаведені порушення процесуального закону, допущенні судом першої інстанції при вирішенні заяви про забезпечення позову, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Згідно п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 08 червня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.11.2023 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.