МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/6029/17
Провадження № 22-ц/812/6/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Крамаренко Т.В., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

за участі - представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Рум?янцевої Н.О. в приміщенні того ж суду, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної будівлі, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017р. позивач, будучи власником домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , звернувся до суду з первісним позовом до ОСОБА_5 про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні його власністю шляхом знесення гаража ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та частково знаходиться на його земельній ділянці, а також побудований з порушенням норм діючого законодавства.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 були задоволені частково та зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_4 шляхом знесення гаража літери «Г», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_5 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 червня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2018 року. Скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2018 року.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21 жовтня 2019 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_5 подарувала свою частину будинку дочці ( ОСОБА_3 ).

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_4 шляхом знесення самочинно зведеного гаража літера «Г», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 травня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2020 року.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2020 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2020 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час повторного розгляду справи в суді апеляційної інстанції від представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 489/888/21.

Представники позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Звертаючись з клопотанням про зупинення провадження у справі, представник відповідача посилається на те, що у справі, яка є предметом апеляційного перегляду, позивач зазначає, що відповідач ( ОСОБА_5 , надалі ОСОБА_3 ) своїми діями (будівництвом гаражу на своїй земельній ділянці) заподіює значну шкоду та перешкоджає позивачу в нормальному використанні його майна, порушуючи права ОСОБА_4 як власника земельної ділянки та гаража, який розташований на ній. Позивач, зазначаючи про право власності на гараж, вказує, що він збудований на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності відповідно до рішення Миколаївської міської ради № 4/52 від 19.04.2016р. В якості підтвердження права власності на земельну ділянку позивач долучив до відзиву на касаційну скаргу від 03.09.2020р. копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.09.2016 № 68618946, в якому вказано що підставою виникнення права власності позивача на земельну ділянку є рішення Миколаївської міської ради № 4/52 від 19.04.2016р., державна реєстрація права власності проведена 15.09.2016, номер запису про право власності 16501485.

Проте у Ленінському районному суді м. Миколаєва розглядається цивільна справа № 489/883/21 за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та відновлення меж земельної ділянки, у якій оскаржується рішення № 4/52 від 19.04.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер :01:080:0016), площею 0,0287 га, що розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою Ленінського районного суду від 01.02.2022р. у справі № 489/883/21 витребувано від Миколаївської міської ради належним чином завірену копію рішення № 4/52 від 19.04.2016 та завірені копії документів, на підставі яких прийнято рішення № 4/52 від 19.04.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки (кадастровий номер :01:080:0016), площею 0,0287 га, що розташована по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Наступне судове засідання у справі № 489/883/21 призначене на 26.10.2023р.

Вважаючи, що розгляд справи №489/6029/17 об`єктивно неможливий до вирішення справи № 489/883/21, оскільки у справі № 489/883/21 вирішується питання про скасування підстав виникнення права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку і скасування державної реєстрації цього права, наслідком чого на думку представника відповідача буде відсутність підстав (наявного права власності на земельну ділянку) для розгляду позову ОСОБА_4 щодо усунення відповідачем перешкод у користуванні його земельною ділянкою, та посилаючись на п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 489/888/21.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення даного клопотання.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши думку учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв`язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Згідно з ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однією з засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Крім того, штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим.

У рішенні, яке є предметом перегляду апеляційним судом у справі № 489/6029/17, предметом розгляду є усунення перешкод у користуванні власністю ОСОБА_4 шляхом знесення гаража, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та на думку позивача частково знаходиться на його земельній ділянці ( АДРЕСА_1 ), а також побудований з порушенням норм діючого законодавства. При цьому обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач також посилається на те, що для встановлення даху гаражу відповідач врізався в балки стіни гаражу позивача, чим заподіяв шкоди конструкції його гаражу. Примикання гаража відповідача до гаражу позивача перешкоджає позивачу у обслуговуванні стіни його гаража та його своєчасного ремонту. Зазначені дії спричиняють позивачу суттєву шкоду і перешкоджають нормальному користуванню своєю власністю, порушуючи тим самим його права як власника. Крім того, в обґрунтування своїх позовних вимог, він посилався на правовстановлюючі документи, на підставі яких йому належить домоволодіння та земельна ділянка, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 , серед яких зазначено також рішення Миколаївської міської ради № 4/52 від 19 квітня 2016р. про виділення йому у власність земельної ділянки площею 287кв.м, витяг з якого був долучений до позовної заяви.

У справі № 489/883/21, до набрання законної сили рішенням у якій представник відповідача просить зупинити провадження у справі, предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення Миколаївської міської ради № 4/52 від 19 квітня 2016р. в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 287кв.м,, а також надання її йому у власність, скасування державної реєстрації права власності на неї у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинення права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку та відновлення межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_3 станом на 01 липня 1997р.

Як убачається з матеріалів справи, з позовом до суду у справі № 489/6029/17 позивач звернувся 14 грудня 2017р. Провадження у справі було відкрито 14 грудня 2017р., 10 грудня 2018р, у справі було ухвалене заочне рішення, яке було скасовано 05 червня 2019 року. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21 жовтня 2019 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_5 на належного ОСОБА_3 , а 17 лютого 2020ро ухвалене нове заочне рішення. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18 травня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2020 року, а 16 червня 2020р. ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою на заочне рішення від 17 лютого 2020р.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2020 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2020 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 липня 2020 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В той же час, провадження у справі № 489/883/21 відкрито 07 липня 2021р., тобто через значний час після відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та ухвалення рішення у справі. Тривалий розгляд даної справи № 489/883/21 до теперішнього часу не призвів до прийняття рішення по суті заявлених вимог.

Крім того, заява про зупинення провадження у справі фактично не містить посилання на обставини, які мають значення для розгляду справи №489/6029/17 та не можуть бути судом самостійно встановлені під час судового розгляду.

Так, учасники справи № 489/6029/17, зокрема, їх представники неодноразово надавали та не позбавлені можливості в подальшому надати пояснення щодо обставин спору, у справі проведені будівельно - технічна та додаткова будівельно - технічна експертизи, на вирішення яких, зокрема, ставилися питання про те, чи розташована будівля гаража літера « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в межах земельної ділянки, на якій знаходиться домоволодіння ОСОБА_3 та яка придбана ОСОБА_5 згідно договору купівлі продажу земельної ділянки площею 203 кв. м від 15.02.2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також чи був факт порушення меж земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 , при будівництві гаражу за адресою АДРЕСА_2 з урахуванням в тому числі технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 203 кв. м, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 15 лютого 2005р., укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зазначені докази можуть бути самостійно оцінені апеляційним судом при прийнятті остаточного рішення у справі у сукупності з іншими доказами у справі.

З урахуванням наведеного, клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 489/888/21 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 251, 368, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 489/888/21 за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, припинення права власності та відновлення меж земельної ділянки - відмовити.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 10 листопада 2023 року