КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/2315/23
УХВАЛА

04.05.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій позивачка просить суд здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши позовну заяву, суддя дійшла до висновку про залишення позовної заяви без руху, за наслідком чого 25.04.2023 року було постановлено відповідну ухвалу суду, якою зазначено позивачеві про необхідність у десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали суду, усунути наступні недоліки поданої заяви, зокрема:

- визначити у позові ціну позову, яка повинна в цілому складатись з дійсної ринкової вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, а саме вартості №14, в будинку АДРЕСА_2 , з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження вартості спірного майна, якими може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна;

- у разі визначення ціни позову, надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогами майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1073,60 гривень та не більше 13420,00 гривень;

- у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, у такому разі, на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, слід вважати попередньо встановленим судом розмір судового збору за подання до суду позовної заяви в частині вимог майнового характеру в сумі 13420,00 грн.;

- роз`яснено, що судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО)- 899998; Рахунок отримувача - UA0015756; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу; *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа);

- роз`яснено, що у разі сплати судового збору в належному розмірі надати до позову попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- надання до суду доказу надсилання листом з описом вкладення відповідачеві копій поданих до суду документів;

- роз`яснено, що у відповідності до ч.1 ст. 177 ЦПК України, у разі надання додаткових документів до суду, позивач повинен надати їх копії, у відповідності до кількості відповідачів та третіх осіб по справі.

Одночасно позивачеві було також роз`яснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказана ухвала суду отримана представником позивача в електронному кабінеті адвоката в підсистемі «Електронний суд» 25.04.2023 року о 17:28:00, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу, наявної в матеріалах справи.

03.05.2023 року до суду через підсистему «Електронний суд» на виконання вищевказаної ухвали суду надійшла заява від представника позивача на усунення недоліків поданої заяви, до якої додано:

- звіт про оцінку майна №36UA-230428-001 від 28.04.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість спірної квартири АДРЕСА_1 становить 1415890,00 грн.;

- уточнену позовну заяву, з визначеною ціною позову в сумі 340296,5 грн., з посиланням на те, що позивачем визначено її з вартості частки спірного майна;

- квитанцію на підтвердження сплати судового збору в сумі 3403,00грн.;

- докази скерування копій поданих до суду документів на адресу відповідача.

Оглядаючи вказані документи, суддею встановлено, що у відповідності до поданої до суду уточненої позовної заяви, позивачка просить суд: «визнати за ОСОБА_1 від частки квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 . Таким чином позивачка просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , у розмірі частки квартири».

Отже, заявляючи вимоги про визнання права власності на частки квартири, що є предметом позову і підлягає розгляду судом, ціна позову в цій справі повинна розраховуватись з вартості заявлених вимог, а саме частки спірного нерухомого майна.

За наслідком чого, за заявленими уточненими позовними вимогами позивача з розрахунку визнання права власності на частки спірної квартири, ціна позову складає 1061917,50 грн., а судовий збір з розрахунку одного відсотку підлягає сплаті в сумі 10619,17 грн.

Одночасно суд зазначає, що про порядок визначення ціни позову та ставки розміру судового збору, який підлягав сплаті за пред`явленим позовом, суддею було роз`яснено позивачеві в ухвалі суду від 25.04.2023 року.

Отже, позивачем в супереч приписам ухвали суду від 25.04.2023 року та заявленим особисто вимогам і поданим до суду доказам на підтвердження ринкової вартості майна, невірно визначено ціну позову шляхом її визначення з вартості частки спірного майна, замість , за наслідком чого сплачено судовий збір у неналежному розмірі.

За наслідком викладеного вбачається, що позивачем у встановлений судом строк недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, а ухвала судді від 25.04.2023 року належним чином не виконана.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку з тим, що стороною позивача недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, а ухвала суду про залишення позову без руху від 25.04.2023 року залишається невиконаною, повторне залишення позову без руху чинним ЦПК України не передбачено, а судом в первісній ухвалі судді було надано максимально визначений законодавством строк для усунення недоліків, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, слід вважати неподаною, повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також позивач не обмежений права на повторне звернення до суду з цим позовом після усунення недоліків, що слугували для його повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.