Справа № 242/1041/23
Провадження № 2/242/541/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Селидівського міського суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вважаю, що справа не може бути прийнята до розгляду Селидівському міському суду Донецької області, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 23 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з позовної заяви відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Cуддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

У відповідності до листа Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області №1401.2.3-3702/1401.2.10-23 від 20.07.2023 року за наявними обліками РТГ ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України відомості щодо факту реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні, за обліками ЄІАС УМП ДМС України, на момент документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон, станом на 27.11.2017 року, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб» Мінсоцполітики є держателем Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно до листа Міністерства соціальної політики України №13246/0/2-23/19 від 07.09.2023 року повідомлено, що станом на 07 вересня 2023 року в ЄІБД ВПО міститься така інформація про запитувану особу: адреса листування та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 з 25.10.2014 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи) вбачається, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов подано до Селидівського міського суду Донецької області з порушенням правил територіальної юрисдикції, встановлених ст.27 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ такий суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

В своєму рішенні від 20.07.2006 року «Сокуренко і Стригун проти України», Європейський Суд з прав людини зазначив, що фраза «встановлений законом» стосується не лише правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне цивільну справу № 242/1041/23 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, який розташований за адресою: 04212, Київська область. м. Київ, вул. Лук`яненка Левка, буд. 2є.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 27, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Передачу справи на розгляд іншого суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н. О. Хацько