Провадження № 2-н/359/1418/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Бориспіль

суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про видачу судового наказу та стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

встановив:

12.10.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена заява, з проханням : видати судовий наказ, яким стягнути солідарно з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП ВУКГ заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів в розмірі 3 953 грн. 76 коп., 3 % в розмірі 356 грн. 09 коп., інфляційні збитки 1873,23 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 268,40 грн.

Вивченням заяви та доданих до неї документів встановлено, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, за наступних підстав.

Так, відповідно до п. 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

З поданої заяви та доданих до неї документів встановлено, що заборгованість що становить 3953,76 грн. виникла за період з 01.10.2019.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи, що заборгованість виникла за період з 01.10.2019, правовідносини сторін у такому випадку мають спірний характер, оскільки до цих вимог може бути застосована позовна давність в порядку, передбаченому ЦК України, а тому за такими вимогами спір слід розглядати в позовному провадженні.

Щодо вимоги про стягнення суми інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних заборгованість за надані послуги, які нараховані відповідно до розрахунку на загальну суму заборгованості за період з 10.10.2020 по 31.08.2023, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Водночас, Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває по цей час.

Таким чином, підстави для задоволення вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги у період дії воєнного стану, відсутні, оскільки їх нарахування заборонено.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

З урахуванням зазначеного, у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160-166 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про видачу судового наказу та стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів