"02" листопада 2023 р. Справа № 363/3041/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Шубочкіної Т.В., за участю секретаря судових засідань Охоти Г.С., заявника ОСОБА_1 , представника позивача Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради Дяченко Л.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2023року в справі за позовом Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2023року. Просить його скасувати та переглянути. В обгрунтування заяви посилалась на те, що вона дізналась про заочне рішення 22.09.2023 та про наявність позову 06.09.2023, однак не встигла за декілька днів належним чином підготуватись до судового засідання та скласти і подати відзив на позовну заяву через відсутність юридичної освіти та коштів для найму адвоката. Повідомляє, що невчасне повідомлення про розгляд справи позбавило її права, передбаченого цивільним законодавством, надати суду докази, якими би заперечувала проти позову. Просить визнати причину неявки в судове засідання поважною. Зазначає, що на момент звернення позивача з позовом до суду 7 липня 2023 року, сплив строк трьохрічної позовної давності для частини періодів. Також повідомляє, що у квартирі, для якої позивач надав свої послуги, окрім неї, зареєстрований ще ОСОБА_2 , але його не було залучено у якості співвідповідача, та, як наслідок, на відповідача було безпідставно покладено фінансовий тягар нести відповідальність за двох користувачів послуг позивача. У зв`язку з цим, вважає, що заочне суду рішення підлягає перегляду та є підстава для його скасування.

У судовому засіданні заявник підтримав вказану заяву та просив скасувати та переглянути заочне рішення суду з підстав викладених у заяві.

Представник позивача повідомила, що підстав для скасування заочного рішення не має.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2023року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з опалення у розмірі 29 812грн. 64коп. та судовий збір у розмірі 2 684грн. 00коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 288 ЦПК України - заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення підлягає скасуванню за наявності одночасно двох умов: якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи на адресу відповідача направлялися судові повістки про виклик до суду.

Відповідно довідки про доставку смс, 10.07.2023року о 12.34год. ОСОБА_1 отримала смс-повідомлення про судове засідання, призначене на 17.08.2023року о 14.05год.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 25.07.2023року ОСОБА_1 отримала під розписку повідомлення про судове засідання, призначене на 17.08.2023року о 14.05год.

Також, через офіційний портал "Судова влада України" було опубліковане оголошення про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 11.09.2023року о 09.20год.

Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Заявником не надано відповідних доказів та тверджень, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду.

З приводу посилання заявника на те, що на момент звернення позивача з позовом до суду 7 липня 2023 року, сплив строк трьохрічної позовної давності для частини періодів, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Так, судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 сторонами було укладено договір № 15 від 04 лютого 2021 року про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. За умовами даного договору боржник повинна була погасити заборгованість за послуги опалення, що утворилася станом на 20 січня 2021 року в сумі 30 860, 57 гривень шляхом погашення у 2021 році 18 859, 17 гривень, у 2022 році 12 001, 40 гривень з розподілом за місяцями по 1 714, 47 гривень в місяць, а також щомісячно здійснювати оплату поточних платежів. Отже, договір про реструктуризацію заборгованості має графік внесення періодичних платежів. Згідно договіру реструктуризації у разі прострочення сплати підприємство має право звернутись до суду для стягнення суми заборгованості в повному обсязі. Згідно копії особистого рахунку № НОМЕР_1 відповідач здійснив оплату заборгованості згідно графіку реструктуризації лише у вересні та жовтні 2021 року в сумі 6 000грн. Таким чином, у випадку укладення договіру реструктуризації заборгованості, строк позовної давності рахується не від кінцевої дати договору, а від кожної конкретної дати розрахунку, тобто з останньої дати схеми реструктуризації, а саме з 4 липня 2022 року. Позивач звернувся до суду 07 червня 2023 року, тобто строк позовної давності позивачем пропущено не було.

Також, ОСОБА_1 наголошувала на тому, що у квартирі, для якої позивач надав свої послуги, окрім неї, зареєстрований ще ОСОБА_2 , але його не було залучено у якості співвідповідача, та, як наслідок, на відповідача було безпідставно покладено фінансовий тягар нести відповідальність за двох користувачів послуг позивача.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Суд зауважує, що за ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , та користується наданими позивачем послугами, про що повідомила у судовому засіданні. Судом встановлено, що 18 квітня 2014 року між ВРКП "Вишгородтепломережа" та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, згідно якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги, а останній зобов`язується своєчасно оплачувати їх. Зокрема, 04 лютого 2021 року саме відповідачем ОСОБА_1 укладався договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги з Вишгородським РКП "Вишгородтепломережа". Таким чином, на підставі наведених норм права, ОСОБА_1 є споживачем наданих позивачем комунальних послуг за вказаною адресою, та учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Питання щодо розподілу витрат з оплати за житлово-комунальні послуги відноситься до інших цивільно-правових відносин і не є предметом розгляду за даним позовом.

Виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.127, 287,288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2023року в справі за позовом Комунального підприємства "Вишгородтепломережа" Вишгородської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя Т.В. Шубочкіна