УХВАЛА

10 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 643/6317/17

провадження № 61-15838ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подала представниця - адвокатка Назаренко Мар`яна Володимирівна, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 24 липня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом у розмірі 50 000,00 дол. США, а останній зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24 липня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних.

У забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_1 24 липня 2007 року укладений договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язувалася відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

Зазначало, що всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснював платежі для погашення кредиту, у зв`язку з чим станом на 11 травня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 14 020,97 дол. США, яка складається з: простроченої заборгованості із повернення кредиту - 9 884,38 дол. США, заборгованості зі сплати процентів - 4 136,59 дол. США, а також заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасне погашення процентів станом на 11 травня 2017 року становить 65 914,24 грн, з яких 45 021,79 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 20 892,45 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

Враховуючи викладене, просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 020,97 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у розмірі 65 914,24 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 020,97 дол. США та 65 914,24 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту і процентів. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що ОСОБА_2 належним чином не виконав зобов`язання за укладеним кредитним договором, за ним утворилась заборгованість, розмір якої доведено належними і допустимими доказами. Крім того, судами зазначено, що збільшення процентної ставки за кредитом у порядку, передбаченому кредитним договором, за порушення фінансової, договірної дисципліни не свідчить про збільшення обсягу відповідальності за кредитним договором без згоди поручителя.

06 листопада 2023 року ОСОБА_1 через свою представницю - адвокатку Назаренко М. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» до неї та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач визначає ціну позову на момент звернення до суду із таким позовом, яка є незмінною, крім випадків збільшення позовних вимог та зміни предмета позову, для розрахунку судових витрат, зокрема під час звернення до судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Ціна позову, яка визначається в іноземній валюті, розраховується у національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову.

З урахуванням поданого ПАТ «УкрСиббанк» позову 17 травня 2017 року та офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день подання позову (станом на 17 травня 2017 року 1 долар США дорівнював 26,43 грн) 14 020,97 дол. США еквівалентно 370 574,23 грн.

Ціною позову у цій справі є 436 488,47 грн:

- 370 574,23 грн - заборгованість за кредитним договором;

- 65 914,24 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту і процентів.

Тож, предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором та пені за несвоєчасне погашення кредиту і процентів у загальному розмірі 436 488,47 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (671 000,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подала представниця - адвокатка Назаренко Мар`яна Володимирівна, на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний