Справа № 2-2337/11
Провадження № 4-с/487/1/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Сухаревич З.М.,

за участю секретарів судового засідання: Драчинської О.В., Удовиченко Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, на дії (рішення) приватного виконавця стосовно визначення вартості майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, в якій вона просить:

1. Визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В., вчинені (прийняті) у виконавчому провадженні ВП № 60423345 під час виконання виконавчого листа по справі № 2-2337/11 виданого 22.12.2018 р. Заводським районним судом м. Миколаєва щодо визначення вартості майна на яке звернуто стягнення на підставі Звітів ТОВ «Приватна експертна служба» за результатами оцінки вартості житлової кв. АДРЕСА_1 ; кв. АДРЕСА_2 ; кв. АДРЕСА_3 .

2. Зобов`язати приватного виконавця Булахевіча С.В. усунути допущені порушення під час визначення вартості майна на яке звернене стягнення в процесі виконання виконавчого листа по справі № 2-2337/11 виданого 22.12.2018 р.

3. Зобов`язати приватного виконавця зупинити реалізацію майна (в тому числі зняти з реалізації): кв. АДРЕСА_1 ; кв. АДРЕСА_2 ; кв. АДРЕСА_3 , до усунення порушень визначення вартості майна боржника.

Скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 60423345 не була вручена боржнику. Про її існування боржнику стало відомо лише у лютому 2020 р. після публікації на сайті ДП «СЕТАМ» об`яви стосовно реалізації квартири. Приватним виконавцем постановою від 19.12.2019 призначено суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба», попереджено про кримінальну відповідальність керівника. В матеріалах виконавчого провадження міститься повідомлення від 03.02.2018 вих. №1006/60423345 про визначення ціни кв. АДРЕСА_4 867 990,00 грн; кв. АДРЕСА_3 463 150,00 грн. Доказів направлення скаржнику вказаного повідомлення матеріали не містять. Заявки від 30.01.2020 та від 05.02.2020 свідчать про передачу на реалізацію кв. АДРЕСА_4 867 990,00 грн; кв. АДРЕСА_3 463 150,00 грн.; кв. АДРЕСА_2 за ціною 321 660,00 грн. Проте в матеріалах виконавчого провадження відсутнє повідомлення про визначення ціни кв. АДРЕСА_2 у розмірі 321 660,00 грн. Також в матеріалах виконавчого провадження містяться звіти ТОВ «Приватна експертна служба» від 20.01.2020 р. здійснені оцінювачем ОСОБА_2 з якими боржник (представник боржника) зміг ознайомитись, а також і з повідомленням про результати оцінки майна від 03.02.2018 р. вих. №1006/60423345, під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 11.02.2020 р. про що свідчить підпис представника боржника від 11.02.2020 р., який міститься в матеріалах виконавчого провадження. Боржник не погоджується з вказаною оцінкою, оскільки як вбачається із Звітів за результатами проведення оцінки вартості трьох об`єктів житлової нерухомості, оцінка здійснювалась оцінювачем ОСОБА_2 . Проте, як вбачається із постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, про кримінальну відповідальність був попереджений не оцінювач ОСОБА_2 , а ТОВ «Приватна експерта служба» в особі керівника Кирилюка П.В. Таким чином, скаржник вважає, що під час визначення вартості житлової нерухомості було порушено вимоги ч. 5 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження», що унеможливлює її використання із метою встановлення вартості майна під час продажу. Також вважає, що оцінка майна є необ`єктивною та неякісною, а тому дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна під час продажу на підставі висновків викладених у вказаних Звітах, є протиправними. Висновки, викладені у звітах неможливо використовувати, виходячи з наступного: оцінювач не попереджався про кримінальну відповідальність; як вбачається із реального стану об`єкти нерухомості оцінювачем не оглядались, а аналіз ринку нерухомості, наведений оцінювачем відносно Києва за 2018 рік. Так, у Звіті щодо визначення вартості квартири АДРЕСА_1 вбачається, що визначалась вартість трикімнатної квартири загальною площею 67,4 кв.м. (розділ 6 Характеристики об`єкта оцінки). Натомість, в матеріалах Звіту міститься технічний паспорт станом на 09.02.2018 р. із якого вбачається, що квартира є двокімнатною, загальною площею 66,2 кв.м. Тобто, на момент оцінки змінені технічні характеристики, в тому числі загальна та житлова площа та здійснено перепланування об`єкту нерухомості, що не відповідало технічним характеристикам, які наведені у Звіті. Тобто, технічна документація на майно не була врахована. Тобто, якщо б оцінювач дійсно виконав положення п. 50-51 Національного стандарту № 1, то він міг встановити невідповідність об`єкта оцінки вхідним даним. Про те, що оцінювач не здійснював огляд об`єкта оцінки можуть підтвердити, як власник квартири (боржник), так і сам приватний виконавець. Здійснюючи визначення вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу та здійснюючи розрахунки вартості в межах цього підходу було прийнято аналоги, які не були подібними за характеристиками об`єкту оцінки. Умови купівлі-продажу подібного майна оцінювачем не визначались, були визначені лише умови пропонування майна, без визначення впливу на достовірність висновку про ринкову вартість. Вказане, на думку скаржника, вплинуло на достовірність висновків про вартість майна. Окремо, боржник звертає увагу на те, що відповідно до повідомлення від 31.05.2019 р. вих. № 22549/14.23-36/14, складеного старшим державним видавцем Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Опята Ю.Ю. у виконавчому провадженні ВП 53308529 вартість майна на яке звернене стягнення, а саме на квартиру АДРЕСА_1 станом на 21.05.2019 р. за результатами оцінки, проведеної ТОВ «ЛЕКСТАТУС ГРУП» (оцінювач ОСОБА_3 ) склала 1 339 170, 00 грн., що більш ніж у 1,5 рази вище за ціну, яка визначена у Даному виконавчому провадженні. Вказане свідчить про порушення допущені під час визначення оцінки вказаного майна, а також про те, що вказана оцінка є необ`єктивною та неякісною. Грубі порушення під час оцінки не дозволяють приватному виконавцю використовувати висновки про вартість майна, які отримані із Звітів ТОВ «Приватна експерта служба» від 20.01.2020 р. За таких підстав, дії (рішення) приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. про визначення вартості майна боржника - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 за ціною 867 990, 00 грн., трикімнатної квартири АДРЕСА_2 за ціною 321 660, 00 грн., двокімнатної квартири АДРЕСА_3 за ціною 463 150, 00 грн., боржник вважає неправомірними.

Ухвалою від 04 березня 2020 року вказана скарга прийнята до провадження суддею Сухаревич З.М.

13 березня 2020 року до суду надійшло заперечення представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», в якому зазначено, що боржник помилково посилався на положення ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», в частині, що регулює дії експерта у виконавчому провадженні, як на критерій оцінки дій оцінювача. Відповідно до умов ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оцінку майна», оцінювачі, якщо вони не є фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, самі по собі не є суб`єктами оціночної діяльності. Враховуючи вищезазначене, всі завдання та повідомлення виконавчої служби у відповідній постанові стосуються ТОВ «Приватна експертна служба» та оцінювачів, які працюють у його складі, а Закрепа А.В. виступав як представник цього товариства, а не як незалежний суб`єкт оціночної діяльності. Звіти підписані оцінювачем, який безпосередньо здійснив оцінку, кваліфікація та сертифікація якого не спростовані в судовому порядку, та керівником суб`єкта оціночної діяльності, що відповідає вимогам законодавства. В звітах чітко зазначено, що оцінювач несе відповідальність за вірність, неупередженість і достовірність експертної оцінки у відповідності до діючого законодавства України. Отже, вважає, що відсутні підстави стверджувати про необ`єктивність оцінювача ОСОБА_2 через те, що він не був повідомлений про відповідну відповідальність. З цих підстав просив відмовити у задоволенні скарги.

06 травня 2020 року до суду надійшов відзив приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В., в якому зазначено, що приватний виконавець заперечує щодо всіх наведених заявником обставин, враховуючи наступне: всі дії виконавця чітко узгоджуються з вимогами чинного законодавства; відповідно до вимог ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», для проведення оцінки майна боржника призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба», про що винесено відповідну постанову 19.12.2019 року. У вказані постанові попереджено Товариство в особі Кирилюка П.В. про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові та зобов`язання суб`єкта оціночної діяльності надати звіт про вартість описаного та арештованого майна. На виконання вказаної постанови проведено незалежну оцінку по визначенню вартості майна. Оскаржуючи неправомірність звіту, скаржницею будь-яких доказів його неправомірності не надано. Щодо посилання скаржниці на порушення пунктів Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», приватний виконавець зазначає, що посилаючись на те, що оцінювач не оглядав об`єкт оцінки, не надала доказів цього. Разом з тим, зі звіту про оцінку від 20 січня 2020 року у Розділі 1 суб`єктом оціночної діяльності визначено послідовність виконання незалежної оцінки, де першим зазначено ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки. Вважає, що доводи скаржника про неправомірність звіту про оцінку майна, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин, як і за відсутності наявності відповідного рішення про його неправомірність є передчасними. Доказів протиправності дій приватного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження оцінки нерухомого майна скаржником також не надано, а приватним виконавцем дотримано положення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі вимог закону винесено постанову про залучення суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості майна боржника. При цьому, приватний виконавець не брав безпосередньої участі при оцінці майна, а також не має відношення до експертної установи. З урахуванням зазначеного, вважає, що доводи скаржниці про те, що у даному випадку підставою для оскарження оцінки майна є порушення методики їх проведення, не свідчать про недотримання приватним виконавцем вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та не підтверджують неправомірність його дій, які полягали у врахуванні висновку про вартість майна. До того ж звіт щодо вартості описаного та арештованого майна боржника, складений суб`єктом оціночної діяльності в межах виконавчого провадження, не є рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця, а тому не підпадає під предмет судового контролю (ВС у справі № 914/881/17 від 13.03.2018). Щодо попередження про кримінальну відповідальність, приватний виконавець зазначив, що об`єктивність та достовірність звітів та висновків оцінювача не визначається попередженням його виконавцем про кримінальну відповідальність. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 04.07.2018 № 711/650/13-ц. Результати звіту надіслані скаржниці листами від 28.01.2020 та від 03.02.2020. З наведених підстав просив відмовити у задоволенні скарги.

Разом з відзивом приватним виконавцем подано заяву про застосування строків позовної давності, в якій приватний виконавиць зазначає, що 31.01.2020 та 06.02.2020 було виставлено майно на реалізацію, а тому інформація була доступна з цих дат. Відтак доводи скаржниці щодо порушення її прав саме з 11.02.2020 не відповідає дійсності. Таким чином, приватний виконавець вважає початком перебігу позовної давнини з 31.01.2020, а саме пізніше 06.02.2020. Ще в грудні 2019 року представник ОСОБА_1 зателефонувавши повідомила про намір ознайомитися з матеріалами справи, але прийшла лише 11.02.2020, що підтверджує, що боржнику було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження ще в грудні 2019 року. Скаржниця повинна довести, що вона не могла дізнатися про порушення свого цивільного права. З цих підстав просив залишити скаргу без розгляду.

09 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі.

05 травня 2021 року поновлено провадження у справі, зупинено виконання за виконавчим документом.

29 червня 2021 року постановою Миколаївського апеляційного суду ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2021 року скасовано в частині зупинення виконання за виконавчим документом ту ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у зупиненні виконання за виконавчим листом від 22 грудня 2018 року у цивільній справі №2-2337/11.

В судовому засіданні представник заявника скарги адвокат Лисенко В.С. скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні викладеному у скарзі. Додатково пояснила, що ними проведено незалежно оцінку майна, яка відповідає дійсній ринковій вартості. Приватний виконавець не узгодив ціни з боржником і не повідомив навіть про відкриття виконавчого провадження. Неправомірність рішення приватного виконавця полягає у тому, що боржника не повідомили про призначення суб`єкта оціночної діяльності та про результати оцінки. Неправомірність дій полягає в тому, що майно передали на реалізацію 30.01.2020 та 05.02.2020, не повідомивши боржника про результати оцінки майна. З результатами оцінки майна боржник ознайомився лише 11.02.2020 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. На даний час все майно реалізовано, а тому заявник не підтримує вимогу про зобов`язання приватного зупинити реалізацію майна та усунення допущених порушень під час визначення вартості нерухомого майна.

Приватний виконавець та стягувач в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали справи № 2-2337/11, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степаном Вікторовичем відкрито виконавче провадження ВП № 60423345 з виконання виконавчого листа по справі №2-2337/11 виданого 22.12.2018 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №1805-н від 02.08.2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн.

25.10.2019 винесена постанова про арешт всього нерухомого майна боржника.

30.10.2019 винесено постанову про арешт майна боржника: земельна ділянка кадастровий номер :05:000:0032; 18/100 готельно-офісного комплексу за адресою: АДРЕСА_5 ; трикімнатна квартира АДРЕСА_2 ; двокімнатна квартира АДРЕСА_3 ; трикімнатна квартира АДРЕСА_1 ; житловий будинок АДРЕСА_6 .

04.12.2019 винесено постанови про опис та арешт майна боржника: двокімнатної квартири АДРЕСА_7 ; квартиру АДРЕСА_8 ; трикімнатну квартиру АДРЕСА_9 (том. 1 а.с. 160-167).

19.12.2019 постановою приватного виконавця Булахевіча С.В. визначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» для надання звіту щодо визначення ринкової вартості описаного й арештованого майна (Том. 1 а.с. 155).

20 січня 2020 року за результатами проведення оцінки вартості житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_10 оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба» Закрепа А.В. складено звіт, відповідно до якого вартість майна склала 867 990,00 грн.

20 січня 2020 року за результатами проведення оцінки вартості житлової двокімнатної квартири АДРЕСА_7 оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба» Закрепа А.В. складено звіт, відповідно до якого вартість майна склала 463 150,00 грн.

20 січня 2020 року за результатами проведення оцінки вартості житлової трикімнатної квартири АДРЕСА_9 оцінювачем ТОВ «Приватна експертна служба» Закрепа А.В. складено звіт, відповідно до якого вартість майна склала 321 660,00 грн.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, 28.01.2018 за вих. № 653/60423345 та 03.02.2018 № 1006/60423345 ОСОБА_4 , ПАТ «Державний ощадний банк України» направлено повідомлення про результати оцінки майна (Том. 1 а.с. 79, 80).

30.01.2020 та 03.02.2020 приватним виконавцем директору Миколаївської філії ДП «СЕТАМ» направлені заявки щодо передачі на реалізацію нерухомого майна.

Боржник не погоджується з рішеннями та діями державного виконавця щодо визначення вартості нерухомого майна на яке звернуто стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

З матеріалів справи встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження боржник не отримала (Том. 1 а.с.191-192). З матеріалами виконавчого провадження представник боржника ознайомилась 11.02.2020 року, що не заперечувалось приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Белахевічем С.В. (надалі приватний виконавець).

Повідомлення про результати оцінки вартості нерухомого майна, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, надіслані боржнику та стягувачу 28.01.2018 за вих. № 653/60423345 та 03.02.2018 № 1006/60423345, тобто дата вихідного номеру до відкриття виконавчого провадження. Одночасно, приватний виконавець у відзиві зазначає, що такі повідомлення надіслані 28.01.2020 та 03.02.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Однак, хоча в матеріалах справи і містяться повідомлення боржника та стягувача про результати проведення оцінки майна, але відсутні докази, які свідчать про їх надіслання, зокрема боржнику.

Наявний у справі фіскальний чек (Том. 1 а.с. 79) про надіслання Гацурі рекомендованого листа, суд оцінює критично, оскільки він не містить адреси та імені боржника та до нього не додано опис-вкладення або реєстр відправлень, який би містив найменування відправлення.

Враховуючи, що представник боржника ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 11.02.2020, суд вважає, що саме з цього дня слід обраховувати десятиденний строк звернення до суду зі скаргою.

Скарга надійшла до суду 21 лютого 2020 року, а тому строк для звернення зі скаргою не пропущений, а доводи приватного виконавця в цій частині, з наведених вище судом мотивів, є неприйнятними.

Розглядаючи обґрунтованість вимог заявника скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19.12.2019, приватний виконавець надіслав 19.12.2019 № 746.

Однак, такі відомості суд оцінює критично, оскільки приватним виконавцем не підтверджено відправлення цієї постанови, а саме не надано опис-вкладення або реєстр відправлень, який би містив найменування відправлення.

Окрім цього, у частині п`ятій статті 57 Закону України «про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Однак, як зазначено судом вище, приватним виконавцем не надані докази, які свідчать про надіслання повідомлень про результати оцінки майна сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику. Наявний у справі фіскальний чек (Том. 1 а.с. 79) про надіслання Гацурі рекомендованого листа, суд оцінює критично, оскільки він не містить адреси та імені боржника та до нього не додано опис-вкладення або реєстр відправлень, який би містив найменування відправлення.

Такі дії приватного виконавця не відповідають положенням ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», а тому є неправомірними.

Оцінюючи дотримання приватним виконавцем вимог закону щодо проведеної оцінки майна боржника, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Приватна експерта служба» здійснило грошову оцінку належного боржнику ОСОБА_1 нерухомого майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_9 ; двокімнатної квартири АДРЕСА_7 ; трикімнатної квартири АДРЕСА_10 , за наслідками якого склало звіти від 20 січня 2020 року про ринкову вартість вказаних об`єктів нерухомого майна.

Пунктами 6, 15, 22 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (частина перша статті 20 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Наведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16, від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 346/79/17 (провадження № 14-471цс19).

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17.

Відповідно до звітів від 20.01.2020 за результатами оцінки кв. АДРЕСА_3 ; кв. АДРЕСА_1 , у них зазначено, що об`єкт оцінки було оглянуто. Перелік проаналізованих документів наведено в Додатках до даного звіту.

Однак, виходячи з Додатків до звіту (фотофіксація об`єкту оцінки), оцінювачем було оглянуто лише вхід у будинок та у квартиру. Зазначене свідчить про те, що оцінювачем у порушення вимог ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», пунктів 50, 51 Національного стандарту №1 не було здійснено ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що приватний виконавець направляв повідомлення боржнику про надання доступу до нерухомого майна, що підлягає оцінці, а отже суб`єкт оціночної діяльності не мав вільного доступу до об`єктів дослідження. Невиконання таких вимог не могло не вплинути на об`єктивність та повноту оцінки вартості майна, належного боржнику.

У звіті про оцінку кв. АДРЕСА_2 , наявні фотознімки кімнат.

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити:

- опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати;

- дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства;

- мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки;

- перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка;

- перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки;

- виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка;

- опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки;

- висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки;

- виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна;

- письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість;

- висновок про вартість майна;

- додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Однак, в цьому звіті та в звітах по кв. АДРЕСА_3 та кв. АДРЕСА_1 відсутній опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних. До того ж, в Додатках до звітів відсутній технічний паспорт оцінюваного житлового приміщення, що викликає обґрунтовані сумніви в об`єктивності звіту.

До того ж, відповідно до технічного паспорту на кв. АДРЕСА_1 , та довідки КП ММБТІ, ця квартира має наступні технічні характеристики: квартира посімейного заселення розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 32, 6 кв.м., загальна площа 66,2 кв. м. (том 1 а.с. 31, Том 2 а.с. 214, 215-217). Однак у звіті про оцінку вказаної квартири від 20.01.2020 зазначено про оцінку трикімнатної квартири загальною площею 67,4 кв.м., що не відповідає ані технічному паспорту, ані постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 19.12.2019, в якій зазначена загальна площа квартири 66,2 кв.м. (Том 1 а.с. 155).

Таким чином, істотні ціноутворюючі характеристики об`єкта оцінки визначено помилково, що значеною мірою вплинуло на розрахунок вартості оцінюваного майна.

Окрім цього, згідно з пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства (пункт 54 Національного стандарту № 1).

За рекомендаціями Асоціації фахівців оцінки, в оціночній практиці прийнято обирати не менше 5 об`єктів порівняння для об`єктивного всебічного врахування всіх ціноутворюючих характеристик об`єктів житлової нерухомості та більш точного врахування впливу застосованих коригуючих коефіцієнтів на вартість одиниці площі такої нерухомості.

Однак, звіти від 20.01.2020 за результатами оцінки кв. АДРЕСА_3 ; кв. АДРЕСА_1 ; кв. АДРЕСА_2 ґрунтуються на аналізі ринку нерухомості у місті Києві у 2018 році та для порівняння оцінювач обмежився всього лише трьома пропозиціями.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та безпосередньому дослідження наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (частина третя статті 89 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що проведена ТОВ «Приватна експертна служба» оцінка майна не відповідає пунктам 15, 16, 50,51,56 Національного стандарту №1 та ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а вказані звіти про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованими та об`єктивними.

Недотримання оцінювачем вимог Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майнових прав» та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», суттєво вплинуло на достовірність оцінки, та реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати істотних збитків стягувачу у разі передачі майна на реалізацію за суттєво нижчою ціною від ринкової вартості, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) та від 02 жовтня 2019 оку у справі № 346/79/17(провадження № 14-471цс19).

Зважаючи на вкладене, суд вважає переконливими аргументи скарги про неправомірність дій та рішень приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника, що призвело до порушення прав заявника.

Підсумовуючи викладене, оскільки приватний виконавець в порушення вимог частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» не забезпечив дотримання прав сторін виконавчого провадження, зокрема щодо ознайомлення з результатами оцінки вартості майна та на оскарження її результатів та передав майно на реалізацію, оцінювачем були порушенні вимоги спеціального законодавства під час проведення оцінки, що не могло не вплинути на достовірність висновку оцінювача щодо вартості майна, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В., вчинені (прийняті) у виконавчому провадженні ВП № 60423345 під час виконання виконавчого листа по справі № 2-2337/11 виданого 22.12.2018 р. Заводським районним судом м. Миколаєва щодо визначення вартості майна на яке звернуто стягнення на підставі Звітів ТОВ «Приватна експертна служба» за результатами оцінки вартості житлової кв. АДРЕСА_1 ; кв. АДРЕСА_2 ; кв. АДРЕСА_3 .

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з цим, вимоги скарги про зобов`язати приватного виконавця Булахевіча С.В. усунути допущені порушення під час визначення вартості майна та про зобов`язання приватного виконавця зупинити реалізацію майна (в тому числі зняти з реалізації), суд залишає без розгляду через непідтримання їх представником скаржника.

Враховуючи викладене, скаргу належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 81, 260, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, на дії (рішення) приватного виконавця стосовно визначення вартості майна боржника задовольнити.

Визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В., вчинені (прийняті) у виконавчому провадженні ВП № 60423345 під час виконання виконавчого листа по справі № 2-2337/11 виданого 22.12.2018 р. Заводським районним судом м. Миколаєва щодо визначення вартості майна на яке звернуто стягнення на підставі Звітів ТОВ «Приватна експертна служба» від 20 січня 2020 року за результатами оцінки вартості квартири АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 .

Вимоги скарги в частині зобов`язання приватного виконавця Булахевіча С.В. усунути допущені порушення під час визначення вартості майна на яке звернене стягнення в процесі виконання виконавчого листа по справі № 2-2337/11 виданого 22.12.2018 р. та зобов`язання зупинити реалізацію майна (в тому числі зняти з реалізації): кв. АДРЕСА_1 ; кв. АДРЕСА_2 ; кв. АДРЕСА_3 , до усунення порушень визначення вартості майна боржника залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 15 травня 2023 року.

Суддя: З.М. Сухаревич