Провадження № 2/161/3895/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М..,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т АН О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Татарин В. М. звернулася в суд з позовом до відповідача Луцької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 , яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_2 була власником квартири за вищевказаною адресою, а тому ця нерухомість увійшла до складу спадщини, що відкрилась після її смерті. Спадкодавець ОСОБА_2 за життя склала заповіт, у якому заповіла усе належне їй майно, в тому числі вищевказану квартиру, ОСОБА_1 . Позивач доглядала матір до дня смерті та здійснила її поховання. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулась до нотаріуса та дізналась про пропущення нею строку на прийняття спадщини після смерті матері. А тому, позивачу рекомендовано звернутись до суду з приводу продовження строку для прийняття спадщини. Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки переживала значний стрес через смерть матері, відчуття втрати найріднішої людини викликали в неї сильні душевні хвилювання. Крім того, чоловік позивача з 2022 року хворіє на хворобу Паркінсона, внаслідок чого потребує догляду, систематичного стаціонарного й амбулаторного лікування. Також позивач внаслідок юридичної необізнаності помилково вважала, що строк на прийняття спадщини під час дії воєнного стану становить 10 місяців. Представник позивача звертає увагу, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини є незначним.

З урахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України представник позивача адвокат Татарин В. М. просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в цій справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Татарин В. М. у судове засідання не з`явилася, заявою від 08 листопада 2023 року просить розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заявою від 03 жовтня 2023 року представник відповідача просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника Луцької міської ради, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20 лютого 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 6).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується такими доказами:

копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , з якої встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю ОСОБА_3 значиться ОСОБА_4 (а. с. 7);

витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого встановлено, що ОСОБА_3 в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 (а. с. 9);

копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , з якої встановлено, що ОСОБА_6 04 червня 1999 року одружилась з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 (а. с. 10);

витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого встановлено, ОСОБА_4 в зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 (а. с. 8).

Таким чином, документально підтверджено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, у тому числі належну їй квартиру АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 18 листопада 2019 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н. В. (а. с. 19).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка на теперішній час ніким не прийнята.

З роз`яснення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу І. Онищук встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не прийняла, оскільки звернулась до нотаріуса з порушенням законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини (а. с. 21).

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд ураховує представлені позивачем докази про хворобу її чоловіка ОСОБА_7 , а також те, що у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. Також суд ураховує, що пропущений позивачем строк для прийняття спадщини є незначним, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, окрім позивача інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Оцінюючи доводи позивача та надані ним обґрунтування позовних вимог, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України).

Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12-13, 81, 141, 259, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_4 );

Відповідач: Луцька міська рада (адреса місця знаходження: 43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, код в );

Дата складення повного рішення суду 10 листопада 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь