Провадження № 2-з/686/111/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

19 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя.

Окрім того, 22 травня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на гараж, загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , гаражний блок під номером НОМЕР_1 , бокс під номером НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Свої вимоги заявник мотивувала тим, що з 18.07.2004 року по 23.02.2021 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 23.02.2021 року розірвано.

Під час шлюбу, 17.05.2007 року за рахунок спільних коштів подружжя, було придбано вказаний гараж. Згоди щодо розподілу гаражу не досягнуто, а з усних джерел заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 має намір здійснити відчуження спірного об`єкту нерухомого майна, а тому просить задовольнити заяву та накласти арешт на гараж.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 1 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на викладене, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в цивільному процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Враховуючи, що незабезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та у зв`язку з тим, що право власності на гараж, загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 , гаражний блок під номером НОМЕР_1 , бокс під номером НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.05.2023 року, для забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів позивача, виникає об`єктивна необхідність у накладені арешту на спірне нерухоме майно, за таких обставин клопотання позивача слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задоволити.

Накласти арешт на гараж, загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Виконання даної ухвали покласти на Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О.М. Палінчак