ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2013/22
Провадження № 2/210/131/23
У Х В А Л А

іменем України

"08" травня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Скотар Р.Є.

за участю секретаря Хмельницької Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , 15.07.2022 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», відповідно до якого просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 недоплачений матеріальний збиток завданий в результаті ДТП, що не перевищує ліміт відповідальності страховика у розмірі 44262,42 грн., пеню за кожен день прострочки виплати страхового відшкодування та судові витрати у розмірі 5992,40 грн.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В.Є. від 18 липня 2022 року самовідвід судді задоволено, справу передано до канцелярії для повторного розподілу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2022 справу передано для розгляду судді Скотар Р.Є.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є. позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.Витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» належним чином завірені копії матеріалів страхової справи за полісом АР 4571491 за фактом ДТП від 09.03.2021 року за участі транспортного засобу Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні, призначеному на 17 серпня 2022 року сторони присутні не були. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою позивача судове засідання було відкладено.

18 серпня 2022 року від представника відповідача надійшла до суду заява про направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

В судове засідання, призначене на 20 вересня 2022 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації позивача та шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою позивача судове засідання було відкладено.

20 жовтня 2022 року від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» надійшов відзив на позовну заяву.

В судових засіданнях, призначених на 24 жовтня 2022 року, 27 грудня 2022 року та на 01 лютого 2023 року сторони присутні не були, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповіді на відзив до суду не надходило.

Ухвалою суду від 01 лютого 2023 року відкладено судове засідання на 06 березня 2023 року на 11 год. 30 хв. Визнано явку позивача ОСОБА_1 до судового засідання 06 березня 2023 року о 11 годині 30 хвилин - обов`язковою.

В судове засідання призначене на 06 березня 2023 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою позивача та представника відповідача судове засідання було відкладено.

Ухвалою суду від 06 березня 2023 року повторно відкладено судове засідання та визнано явку позивача ОСОБА_1 до судового засідання 05 квітня 2023 року о 11 годині 30 хвилин - обов`язковою.

В судове засідання призначене на 05 квітня 2023 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року повторно відкладено судове засідання та визнано явку позивача ОСОБА_1 до судового засідання 08 травня 2023 року о 11 годині 30 хвилин - обов`язковою.

В судове засідання призначене на 08 травня 2023 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотань до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Сторони використовують свої права, закріплені ст. 43,49 ЦПК України на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися у судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Зазначене вище відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20) та від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21).

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, а саме п. 1 ст. 6 установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Крім того, Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків, про що наголошено в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Каракуця проти України» від 16.02.2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

За змістом вказаних положень цивільного процесуального законодавства правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Зі змісту ч. 5 ст. 223 ЦПК України, яка кореспондується з п.3 ч.1ст.257 ЦПК України вбачається, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Поважність причини неявки позивача враховується при першій неявці.

Зважаючи на вказані норми закону та їх роз`яснення слід вважати, що суд при першій неявці позивача позбавлений можливості розгляду справи за відсутності позивача (його представника) у судовому засіданні у випадку належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду та за відсутності його заяви про розгляд справи у його відсутності, натомість в змозі відкласти розгляд справи. При повторній же неявці позивача (його представника) у випадку належного повідомлення про час та місце судового розгляду та за відсутності заяви про розгляд справи у відсутності позивача, суд позбавлений можливості розгляду справи, відкладення розгляду, незважаючи на причини неявки та зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21).

Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації позивача та шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону, зазначений в позовній заяві на 17.08.2022 року, 20.09.2022 року, 24.10.2022 року, 27.12.2022 року, 01.02.2023 року, 06.03.2023 року, 05.04.2023 року та на 08.05.2023 року в судові засідання не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

Ухвалами суду від 01 лютого 2023 року, 06 березня 2023 року та 05 квітня 2023 року визнано явку позивача ОСОБА_1 до судового засідання обов`язковою, однак ОСОБА_1 в судових засіданнях 06.03.2023 року, 05.04.2023 року та на 08.05.2023 року присутній не був, причини неявки суду не повідомив. Клопотань до суду не надходило, ані безпосередньо до канцелярії суду, ані засобами поштового зв`язку.

Отже, позивач, будучи обізнаний про розгляд судом цивільної справи, повідомлений про дати судових засідань не вчинив дій, направлених на сприяння здійснення правосуддя. Суд розцінює такі його дії як втрату зацікавленості в кінцевому результаті розгляду справи. Внаслідок таких дій, суд позбавлений змоги належним чином розглянути справу по суті у визначений законодавством України процесуальний строк.

Суд приймає до уваги, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Однак, позивач будучи постійно належним чином повідомленим про дати судових засідань, жодних заяв до суду про неможливість його з`явлення та з`явлення його представника, у зв`язку з цією обставиною, не надавав.

Крім того, з огляду на позицію позивача, який в прохальній частині позовної заяви зазначив, що точна сума пені за кожен день прострочки здійснення виплати страхового відшкодування буде зазначена позивачем після витребування матеріалів страхової справи від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, нез`явлення позивача, чи представника позивача, перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без розгляду, оскільки належним чином повідомлений представник позивача, явка якого визнана судом обов`язковою, повторно не з`явився в судове засідання.

Разом з тим, суд звертає увагу та те, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє особу права повторного звернення до суду за захистом своїх прав у загальному порядку згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України.

Керуючись ст. 223, 257, ст. ст. 247, 258, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) про стягнення некомпенсованої частини завданого матеріального збитку, заподіяного за результатами ДТП - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. Є. Скотар