САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа 206/4417/23
Провадження 2/206/1208/23
УХВАЛА

"02" жовтня 2023 р. Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності.

Перевіривши матеріали поданої заяви та доданих до неї документів, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як вказано у п.16 ПП ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч.2 ст.176 ЦПК України).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України №358 від 21 серпня 2014 року «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» оціночною вартістю для нерухомості є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Згідно з частиною 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду із позовною заявою, в якій просить виділити в натурі у власність і визнати право власності на частину житлового будинку, тобто з позовною заявою майнового характеру.

Втім, позивачем в порушення п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України не зазначено ціну спірного майна та, відповідно, не сплачено судовий збір із дотриманням вимог п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, до позовної заяви не долучено документів, що підтверджують дійсну вартість спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності -залишити без руху.

Запропонувати позивачці усунути вказані недоліки позовної заяви у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання в строк позивачкою вимог закону вказаних в ухвалі судді, заява буде визнана неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Румянцев