Справа № 724/2261/23
Провадження № 2/724/563/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Філіпчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 19 квітня 2019 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 721.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них постійно виникали непорозуміння та сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя. Відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву їхніх відносин. Подружні стосунки між ним припинені, між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги, тому їхній шлюб існує формально.

Зазначила, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу не можливі і є такими, що суперечили б її інтересам. На даний час поновлювати сімейні відносини не бажає, а тому просить не надавати їм строку на примирення, так як примирення як і подальше спільне життя та збереження шлюбу, між ними не можливе.

Від шлюбних відносин у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є малолітніми, потребують постійного догляду та материнської любові, проживають разом із нею, і будь-яких заперечень відносно місця проживання дітей у відповідача не має.

Вказує, що за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Діти постійно знаходяться із нею, емоційно прив`язані до матері, з самого народження діти щодня перебувають з нею та вона має можливість їх утримувати. Окрім того, на даний час відповідач надає фінансову допомогу дітям.

Просить також визначити місце проживання малолітніх дітей разом із матір`ю, на її вихованні.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання та розгляд справи призначено на 06 листопада 2023 року о 09:30 годині.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 03.11.2023 року на адресу суду надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний, щодо визначення місця проживання дітей з позивачкою не заперечує, справу просить слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним в справі матеріалам.

Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстрований 19 квітня 2019 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 721, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 квітня 2019 року (а.с.17).

Від шлюбних відносин у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 12 листопада 2019 року, та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 11 березня 2022 року (а.с.8,9).

Згідно копії довідки від 06.03.2023 року за №7701- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 фактично проживає у мю АДРЕСА_1 (а.с.14).

Застосовані норми права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Законодавцем визначено, що під час вирішення спору про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Водночас у даному випадку судом під час розгляду цієї справи не вирішується спір про визначення місця проживання дитини.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати малолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Відповідно дост.161 СК України, за наявності спору щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, даний спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021, та окрім цього визначив, що зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання. Одночасно Верховний Суд наголошує на тому, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з ним за наявності підстав вважати, що це відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Мотиви та висновки суду.

Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний.

Враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Оскільки позивачка заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_5 », тому суд вважає за необхідне залишити заявниці прізвище « ОСОБА_5 ».

Спору про місце проживання дітей немає, сторони дійшли згоди, що після розірвання шлюбу малолітні діти залишаться на утриманні та проживанні з матір`ю.

Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач не заперечує, щоб їхні спільні діти залишилася на вихованні та проживанні з матір`ю. Позивач також клопоче перед судом про залишення проживання дітей проживати разом з нею. Крім того, відповідач подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей слід задовольнити.

При цьому, суд вказує на те, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останньої з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні.

Розподіл судових витрат.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наявність у позовній заяві прохання щодо не стягнення з відповідача судових витрат по справі, суд вважає за можливе всі витрати по справі залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 141, 247, ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 19 квітня 2019 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 721 - розірвати.

Неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на її вихованні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 06 листопада 2023 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК