Справа №295/5715/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря Лайчук В.В.,

позивача ОСОБА_1 представника позивача - адвоката Перегуди А.П., відповідача ОСОБА_2 та його представника Куций С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Перегуди Анатолія Павловича до ПАТ «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 08.05.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 107 355 грн; з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП в розмірі 132 559, 58 грн та моральну шкоду в розмірі 200 000, 00 грн, а також витрати на професійну правчину допомогу.

В обґрунтування вимог вказано, що 17.01.2020 року близько 08:30 год на автодорозі №0602 сполученням Коростишів-Кошарища в напрямку м. Коростишів, за вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 транспортні засоби «Volkswagen LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та «Volkswagen Touran» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » отримали механічні пошкодження, а позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 року відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому основне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки, звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. Цивільний позов позивача задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» (ідентифікаційний код юридичної особи 30115243) на користь позивача 107355 грн. завданої матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 132559,58 грн завданої матеріальної шкоди; 50000 грн. завданої моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.04.2023 року вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 року скасовано, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а провадження щодо нього закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen LT», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Страхова па «ТАС» полісом серії АО/6386243. Ліміт відшкодування страхової суми за шкоду, заподіяну майну, за таким полісом становить 100 000 гривень, життю та здоров`ю - 200000 гривень.

ОСОБА_2 в добровільному порядку не відшкодував завдані збитки, за таких обставин позивач вважає, що розмір майнової шкоди за пошкодження транспортного засобу, що підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП становить 132 559,58 грн. - сума яка не покривається лімітом страхової компанії і є різницею між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім цього, позивач зазначив, що в результаті неправомірних та винних дій ОСОБА_2 потерпілому (позивачу) заподіяно майнової шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості (витрати на лікування у розмірі 7355 грн.), для поновлення своїх прав позивач поніс витрати на відновлення у загальному розмірі 239 914,58 грн., які є збитками (майновою шкодою) та відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню відповідачами у повному обсязі.

Окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно- небезпечними діями ОСОБА_2 завдано ОСОБА_1 немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, тобто моральну шкоду, розмір якої позивачем визначено в сумі 200000 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 25.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 46).

13.06.2023 року від представника ПАТ «Страхова Група «ТАС» надійшов відзив на позовну заяву, яким представник страхової компанії просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач у відповідності до норм ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», ст. 380 Митного кодексу України неправомірно експлуатував автомобіль «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_3 . Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію власником автомобіля «Volkswagen Touran» р/н НОМЕР_3 ., є Verlan Dmуtro і саме він має право на отримання страхового відшкодування, а отже позивач не є потерпілим, оскільки не його майно було пошкоджено під час ДТП, позивач не має від власника такого транспортного засобу діючої довіреності для отримання страхового відшкодування, максимальний розмір якої, з урахуванням франшизи може становити 99 050, 00 грн. Згідно висновку експерта 12/2-137 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 376 339, 17 грн, а ринкова вартість автомобіля на дату ДТП становить 232559, 59 грн, а отже автомобіль є фізично знищеним.

Частина витрат на суму 1085, 93 грн, понесених позивачем у зв`язку з лікуванням є необґрунтованою, оскільки не підтверджується відповідними документами.

19.06.2023 року подано відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому останній також просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що враховуючи відсутність зазначення у цивільному позові про відшкодування матеріальної та моральної шкоди будь-яких об`єктивних підстав та мотивів його заявлення, відсутність обґрунтованого розрахунку непомірної суми начебто завданих відповідачем моральних збитків та відсутність будь-яких доказів, які б могли підтвердити заявлені вимоги, є очевидним, що позовна заява має бути залишена без задоволення.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що відповідач не мав права використовувати транспортний засіб, оскільки останній не був зареєстрований на території України вналежний спосіб.

Третя особа, ОСОБА_3 , подав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 17 січня 2020 близько 08 години 30 хвилин водій ОСОБА_2 керував технічно справним автомобілем марки Volkswagen LT-46 з реєстраційним номером НОМЕР_1 по автодорозі № 0602 (сполученням Коростишів - Кошарища) в напрямку м. Коростишів, за межами с. Стрижівка Коростишівського району, Житомирської області та в порушення вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін та дорожніх умов, а в порушення вимог п. 10.1 11.3, 12.1, вказаних Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості, та не урахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного напрямку, де передньою частиною свого автомобіля здійснив зіткнення з передньою частиною автомобіля марки Volkswagen Touran з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », яким у зустрічному напрямку керував водій ОСОБА_1 .

Внаслідок вказаної ДТП позивач отримав тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини справа, забійних ран в ділянці обох колінних суглобів, пошкодження медіального мищелика правої стегнової кістки в ділянці правого колінного суглобу, які відносяться до категорії середнього ступеню важкості, що підтверджується висновком експерта №547 (а.с. 17-18). Крім цього, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 року відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому основне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки, звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановивлено іспитовий строк 2 (два) роки. Цивільний позов позивача задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» (ідентифікаційний код юридичної особи 30115243) на користь позивача 107355 грн. завданої матеріальної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 132559,58 грн завданої матеріальної шкоди; 50000 грн. завданої моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн (а.с. 6-10).

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 19.04.2023 року вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.09.2022 року скасовано, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а провадження щодо нього закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов залишено без розгляду (11-14).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen LT-46 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , була застрахована в ПАТ «Страхова Група «ТАС», за полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/6386243. Ліміт відшкодування страхової суми за шкоду, заподіяну майну, за таким полісом становить 100000 гривень, життю та здоров`ю - 200 000 грн (зворот а.с. 25), франшиза 950,00 грн.

Довіреністю від 17.05.2021 року ОСОБА_3 уповноважив позивача представляти його інтереси в будь-яких установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, у т.ч. в страхових компаніях, в страховій групі «ТАС», з усіх без винятку питаннях отримання страхового відшкодування за пошкодження автотранспортного засобу Volkswagen Touran 2006 року випуску. Довіреність видана строком на один рік і дійсна до 17.05.2022 року (а.с. 25).

На виконання ухвали суду від 23.06.2023 року директором Департаменту митного аудиту та обліку осіб надано відповідь, згідно якої станом на 05.08.2019 року транспортний засіб з номером кузова НОМЕР_4 не перетинав митний кордон України у напрямку «виїзд», чим порушив митний режим тимчасового ввезення.

Крім цього, на виконання цієї ж ухвали суду заступником начальника Головного сервісного центру МВС повідомлено, що станом на 28.06.2023 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про реєстрацію в Україні територіальними сервісними центрами МВС автомобіля Volkswagen Touran, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що у страховика настає обов`язок щодо виплати страхового відшкодування у разі настання страхового випадку.

Відповідно до пп. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» позивач повинен зазначити у заяві та відповідно довести в судовому засіданні у чому власне полягає заподіяна йому моральна шкода і якими доказами підтверджується визначений ним її розмір, характер вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, обсяг моральних страждань, що настали з вини відповідача.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; шкода, повязана із смертю потерпілого.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до статті 30 Зпкону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону № 1961-IV. За змістом указаної правової норми транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з нормами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зі змісту висновку експерта №12/2-137 від 29.07.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Volkswagen Touran, реєстраційний номер « НОМЕР_2 », станом на 17.01.2020 року становить 232 559, 58 грн, вартість відновлювального ремонту такого автомобіля становить 376 339, 17 грн, ринкова вартість такого автомобіля станом на 17.01.2020 року складає 232 559, 58 грн. (а.с. 26-40). Враховуючи висновок експерта №12/2-137 від 29.07.2020, суд вважає, що ремонт автомобіля Volkswagen Touran, реєстраційний номер « НОМЕР_2 » є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП.

Позивач не визнає транспортний засіб фізично знищеним, за таких обставин підлягає до відшкодвання різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Однак позивачем не надано суду доказів про вартість транспортного засобу після ДТП, тому суд позбавлений можливості визначити розмір який підлягає відшкодуванню останньому відповідачами та відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Крім того, відповідно до ст.34 Закону України Про дорожній рух власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання чи митного оформлення.

Разом з цим, положеннями ст.37 вказаного Закону регламентовано, що експлуатація незареєстрованих транспортних засобів забороняється. Аналогічна правова норма закріплена у п.2.9 в ПДР, відповідно до приписів якої водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Зазначені вимоги деталізовано п.6 Порядку державної реєстрації автомобілів, затвердженого КМУ №1388 від 07.09.1998, де передбачено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг.

При цьому в п.7 даного Порядку зазначено, що власники транспортних засобів зобов`язані зареєструвати транспортні засоби протягом десяти діб після придбання або митного оформлення. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані в уповноважених органах МВС та без номерних знаків забороняється.

Відповідно до п. 16 Порядку на зареєстровані транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки. Відповідно до пунктів 28-32 Порядку на період до одержання підрозділами Державтоінспекції інформації про митне оформлення транспортних засобів власникові видаються номерні знаки і не більш як на три місяці тимчасовий реєстраційний талон. До реєстраційних та облікових документів вносяться відомості про заборону відчуження і передачі права користування і (або) розпорядження транспортними засобами, дату їх зворотного вивезення та інші обмеження, які встановлюються митними органами. Після закінчення строку дії тимчасового реєстраційного талона експлуатація транспортних засобів не допускається. Всупереч вказаним нормам позивач не надав суду доказів про експлуатацію транспортного засобу в законний спосіб.

Посилання позивача на ту обставину, що позивач мав право володіти транспортним засобом не створює правових наслідків щодо відшкодування шкоди внаслідок неправомірної експлуатації транспортного засобу. Враховуючи викладене суд вважає, що позивач не набув право на відшкодування шкоди завданої майну та здоров`ю від ПАТ «Страхова Група «ТАС» та матеріальної шкоди завданої винуватцем ДТП - ОСОБА_2 .

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом, що означає (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkovv. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyyv. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayevv. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р.) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridinv. Russia), скарга Ns 4171/04, § 20 березня).

Виходячи з викладеного, оскільки фактично внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 17.01.2020 ОСОБА_1 було отримано ушкодження в наслідок фізичних та моральних страждань з вини відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду, яку не відшкодовано протягом тривалого часу, враховуючи обставини заподіяння шкоди, глибину моральних страждань ОСОБА_1 внаслідок неможливості протягом тривалого часу відновлення порушених прав позивача та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

при зверненні до суду судовий збір не сплачувала та подала заяву про відстрочення його сплати.

З урахуванням висновків суду щодо розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Крім того, представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що 01.05.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Перегудою А.П. укладено договір б/н про надання правової допомоги, згідно якого правова допомога надається для захисту інтересів клієнта згідно п. 3 договору.

З урахуванням складності справи, розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3,6,9, 22, 23, 29, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 23, 988, 1166, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000,00 моральної шкоди, 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення буде виготовлено 06.11.2023 року. Позивач ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_5 Представник позивача - адвокат Перегуди Анатолій Павлович, м. Житомир, пров. 3-й Крошенський, 9

Відповідач ПАТ «Страхова група «ТАС», місцезнаходження м. Київ, просп. Перемоги, 65

Відповідач ОСОБА_2 , місцепроживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6

Представник відповідача- адвокат Куций Сергій Анатолійович, АДРЕСА_3

Третя особа ОСОБА_3 , АДРЕСА_4

Суддя Л.М.Чішман