Справа №760/4503/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого- судді - Усатової І.А.

за участю секретаря - Омелько Г.Т.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Подпоріна Романа Олександровича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , суд,-

В С Т А Н О В И В:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. звернулася до суду зі скаргою та просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріна Романа Олександровича з невиконання виконавчого листа № 2-3922/10 від 27.05.2011 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у сумі 3 639 809,13 грн. Зобов`язати державного виконавця служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріна Романа Олександровича вжити заходів для повного і своєчасного виконання рішення суду згідно виконавчого листа № 2-3922/10 від 27.05.2011 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у сумі З 639 809,13 грн.

Зазначає, що у провадженні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-3922/10 від 27.05.2011 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у сумі 3 639 809,13 грн.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну.

Рішенням № 213 від 22.02.2016 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни продовжено на два роки строком до 19.03.2018.

Порядок ліквідації неплатоспроможного банку врегульований нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) та нормами Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.07.2012 N2,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 р. за N 1581/21893 (далі - Положення).

Процедура ліквідації неплатоспроможного банку у відповідності до вимог Закону обмежена у часі.

Враховуючи стислі строки ліквідації неплатоспроможного банку та необхідність своєчасного примусового виконання судових рішень щодо стягнення з боржників на користь банку заборгованості, ПАТ «ВіЕйБі Банк» проводиться активна робота щодо примусового виконання судових рішень та стягнення з боржників заборгованості.

Зазначила, що 18.11.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Романом Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно іпотечного договору від 12.04.2007, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 , йому на праві власності належить земельна ділянка, загальною площею 0,12 га, кадастровий номер :04:001:0800, цільове призначення - для садівництва, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Станом на 06.02.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Романом Олександровичем не вжито заходів щодо своєчасного та повного виконання рішення суду.

Послалася на те, що працівники відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві області ігнорують запити ПАТ «ВіЕйБі Банк» про хід виконавчого провадження та не надають своєчасні відповіді на такі запити, чим порушено ст. 40 Конституції України, ст.ст. 14, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 5 Закону України «Про інформацію». Що, в свою чергу, не дає можливості стягувачу у виконавчому провадженні належним чином контролювати своєчасність та законність примусового стягнення заборгованості, а також хід виконавчих проваджень.

Вказала, що через невиконання працівниками відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві своїх безпосередніх обов`язків, ПАТ «ВіЕйБі Банк», має нести додаткові витрати, на вказані запити потрібен додатковий час, що в процедурі ліквідації, яка обмежена розміром витрат, а також у часі, - є неприпустимим. Такі обставини значно уповільнюють процес примусового стягнення заборгованості з боржників, що в свою чергу перешкоджає належному та своєчасному виконанню обов`язків Банку перед вкладниками, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та кредиторами.

Натомість працівниками відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, під час здійснення виконавчих дій вчиняються порушення норм діючого законодавства, що не дають можливості ПАТ «ВіЕйБі Банк» належним чином реалізувати свої права щодо повернення заборгованості боржників Банку.

Працівниками відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчий лист № 2-3922/10 від 27.05.2011 Солом`янського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у сумі 3 639 809,13 грн.

Зазначає, що державний виконавець повинен був: викликати боржника з приводу не виконання виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; у разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; звернутись до суду з поданням про примусове входження до житла боржника для виявлення та опису майна, що передбачено статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження»; звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника; в разі відсутності боржника за адресою вказаною у виконавчому документі, звернутись до суду з поданням про розшук боржника (у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника; звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Проте, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Романом Олександровичем поверхнево здійснювалися обов`язки, не в повному обсязі виконано роботу щодо звернення стягнення на майно боржника в рахунок погашення заборгованості.

Зазначає, що у зв`язку з вищевикладеним, в діях державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпоріним Романом Олександровичем вбачається неналежне виконання службових обов`язків, не проведення необхідних виконавчих дій, що призводить до порушень прав та законних інтересів ПАТ «ВіЕйБі Банк», в результаті яких порушуються права всіх кредиторів Банку, в тому числі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи наведене, просить скаргу задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2018 визначено склад суду та справу передано головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою суду від 04.09.2020 відкрито провадження у справі.

09.12.2020 до суду надійшли матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1.

У судове засідання 08.02.2023 учасники судового розгляду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 відкрите на підставі виконавчого листа № 2-3922/10, виданого 27.11.2011 Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВіЕйБі» суми боргу у розмірі 3638079,13 грн.

Державним виконавцем Подпоріним Р.О.. 18.11.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, яку направлено сторонам до відома та виконання.

04.02.2016 виконавцем надіслано вимогу до регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Територіального управління Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження на вказану вимогу отримано відповіді.

Державним виконавцем 04.02.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку направлено до реєструючих органів для виконання.

Державним виконавцем 15.03.2016 винесено постанову про розшук майна боржника.

Постановою від 22.05.2018 звернуто стягнення на доходи боржника.

Головним державним виконавцем 20.03.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № НОМЕР_1.

Головним державним виконавцем 20.12.2019 винесено дві постанови про арешт майна боржника.

Постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 04.12.2020 замінено стягувача у виконавчому провадженні ВАТ «ВіЕйБі» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням майна.

Відповідно до п.З ч.2. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець розглядає в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до частини 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» надані широкі права та повноваження державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, звертаючись до суду з даною скаргою на скаржника покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість державний виконавець повинен довести саме свої заперечення проти доводів скаржника.

Суд враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленої скарги процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що будь - яких неправомірних дій та порушень вимог чинного законодавства, з урахуванням вищевикладеного, в діях державних виконавців судом не встановлено, а скаржником не доведено, що державний виконавець діяли всупереч Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 18, 76-81, 89, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А.Усатова