Провадження № 2/638/839/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання - Мяснянкіної Г.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

в с т а н о в и в:

29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років померла їхня двоюрідна сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Матір`ю позивача була ОСОБА_8 , а батьком ОСОБА_7 був ОСОБА_9 , які між собою були рідними братом та сестрою, їх батьками були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_7 чоловіка, дітей, рідних братів та сестер не мала, її батьки померли раніше за неї, позивач та відповідачі дійшли згоди, що розподілимо спадщину в рівних частках як спадкоємці п`ятої черги та усно домовились, що відповідачами буде подано до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, в тому числі й від імені позивача. Однак через його правову необізнаність щодо вимоги особистого подання такої заяви, він протягом всього часу був впевнений, що відповідачі діють добросовісно.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_7 увійшли дві квартири у будинку АДРЕСА_2 , в одній з яких (квартира АДРЕСА_3 ) вона проживала та була зареєстрована.

24.06.2021 позивач звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещаки Галини 25.06.2021 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в матеріалах спадкової справи № 639/2020 документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та померлою ОСОБА_7 , а також через пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що з метою відчуження належної йому частки у спадщині відповідачами запевнено його, що в його інтересах подано заяву про прийняття спадщини, що стало підставою для пропуску строку на прийняття спадщини. Окрім того на думку позивача державним нотаріусом не було виконано вимоги щодо з`ясування питання про існування інших спадкоємців з метою недопущення пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

На підставі викладеного позивач просив суд встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Харків, громадянин України, є двоюрідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Никонорівка, Чутівського району. Полтавської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харкові; визначити ОСОБА_1 додатковий, тривалістю три місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Никонорівка, Чутівського району, Полтавської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Харкові.

Відповідачі у відзиві на позовну заяву позовні вимоги про встановлення родинних відносин визнали у повному обсязі, однак проти позовних вимог про надання додаткового строку для прийняття спадщини заперечували, оскільки підстави пропуску строку, наведені ОСОБА_1 , не є поважних. Будь-яких доказів, які свідчать про нібито досягнуту усну або письмову домовленість про подання заяви нотаріусу від імені позивача матеріали справи не містять. Йому було відомо про смерть ОСОБА_7 , він був присутнім під час її поховання та на поминальному обіді. Також позивач є обізнаним з вимогами закону щодо подання заяви про прийняття спадщини, оскільки раніше уже оформлював спадкові права. Крім того відповідачі зазначають, що в судовому засіданні яке відбулося 09.06.2021, допитаний в якості свідка позивач по справі повідомляв суду, що він був обізнаний щодо смерті ОСОБА_7 , поважних причин щодо неподання у встановлений строку заяви про прийняття спадщини свідок не повідомив.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідачі просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачі просили позов задовольнити частково, а саме в частині встановлення факту родинних відносин.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено обставини про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_1 , матір`ю якого є ОСОБА_8 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, виданого повторно 03 лютого 2015 року.

Батьками ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Никонорівка, Чутівського р-ну, Полтавської обл., є ОСОБА_9 (батько) та ОСОБА_12 (матір), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 травня 1961 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2021 року у справі № 638/5484/21 за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи - ОСОБА_6 , Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, яке набрало законної сили 22 вересня 2021 року, встановлено обставини, які не підлягають доказуванню, а саме, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є двоюрідними сестрами померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

В судовому засіданні відповідачі, які є двоюрідними сестрами померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 підтвердили та визнали, що ОСОБА_1 є їх двоюрідним братом і водночас двоюрідним братом ОСОБА_7 , оскільки його матір була рідною сестрою батька померлої ОСОБА_9 .

Окрім визнання факту родинних відносин відповідачами, судом також враховано, що при розгляді справи № 638/5484/21 під присягою свідка був допитаний ОСОБА_1 , який повідомив, що він є двоюрідним братом померлої ОСОБА_7 . Заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також є двоюрідними сестрами його та померлої ОСОБА_7 . Йому відомо, що померла ОСОБА_7 дітей, чоловіка та батьків на день смерті не мала. Організацією поховання померлої займалися заявники. Між родичами в сім`ї ОСОБА_13 склалися добрі родинні стосунки. Пояснив, що у сім`ї ОСОБА_13 , а саме у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було п`ятеро дітей - ОСОБА_14 , ОСОБА_24, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Йому достеменно відомо, що заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами між собою (дочки ОСОБА_18 ), та двоюрідними сестрами ОСОБА_5 (дочка ОСОБА_19 ), його - ОСОБА_20 (сина ОСОБА_8 ), та померлої ОСОБА_7 (дочки ОСОБА_21 ). Повідомив, що після смерті сестри ОСОБА_22 станом на 09 червня 2021 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.

Суд визнав такі показання свідка ОСОБА_1 належними та допустимими, оскільки вони узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, взаємопов`язні в сукупності з ними та не суперечать їм.

Крім того на родинний зв`язок між позивачем та померлою ОСОБА_7 вказує той факт, що матір позивача та батько померлої мають спільні прізвища та по-батькові.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та встановлені в судовому засідання обставини справи, суд дійшов висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, узгоджується зі встановленими в судовому засіданні обставинами справи, а тому суд приймає визнання позову відповідача у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Никонорівка, Чутівського району, Полтавської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові.

Щодо позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові у віці 69 років померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , яке видано 23 жовтня 2020 року.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

24 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

25 червня 2021 року постановою державного нотаріусу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещаки Галини відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність в матеріалах спадкової справи № 639/2020 документів, що підтверджують родинний зв`язок між ним та померлою, також у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 332/1434/15-ц (провадження № 61-34831св18) вказано, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом із тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилався на існування домовленості з відповідачами, що вони подать від його імені заяву про прийняття спадщини, а також на особисту правову необізнаність щодо необхідності особисто подати заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців.

При цьому доводи позивача щодо існування домовленості з відповідачами всупереч вимогам ч. 6 ст. 81 ЦПК України ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску строку, оскільки відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 522/21610/17.

Враховуючи викладене, зокрема обізнаність позивача про дату смерті ОСОБА_7 , відсутність доказів, що позивач мав захворювання чи існували інші об`єктивні та непереборні обставини, які унеможливили звернення протягом встановленого законом шестимісячного строку із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини в розумінні частини третьої статті 1272 ЦК України.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа - Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженець м. Харкова, громадянин України, є двоюрідним братом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Никонорівка, Чутівського району, Полтавської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові.

У задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2023 року.

Суддя І.П. Латка