Справа № 583/843/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участі секретаря Верби Н.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Гончар С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області (Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 11) про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

06.03.2023 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що до червня 2021 року він проживав з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, мають спільну дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В червні 2021 року відповідачка залишила будинок, де вони спільно проживали та переїхала до іншого чоловіка, спільна дитина залишилась проживати з ним. Після того, як відповідачка фактично створила іншу сім`ю та переїхала в інше місце проживання, остання припинила спілкування з дитиною, він особисто утримує та виховує доньку, вирішує всі її повсякденні питання та питання щодо забезпечення її нормального фізичного та психологічного розвитку. Відповідачка у вихованні дитини участі не приймає, її долею, станом здоров`я та розвитку не цікавиться, не відвідує дочку, не приймає участі в її утриманні та забезпеченні повноцінного розвитку. Дій, які б перешкоджали з його боку можливості відповідачки бачитися з дочкою, спілкуватися з нею та виховувати її, ним ніколи не вчинялося, ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків є проявом власного небажання виховувати дитину. Тому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки - ОСОБА_4 , а також стягнути на його користь судові витрати.

10.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка повідомила, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти позбавлення батьківських прав стосовно ОСОБА_5 . Фактично понад півтора роки ОСОБА_5 проживає разом з батьком - ОСОБА_1 , який самостійно займається її утриманням та вихованням. Вона проживає окремо.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просили задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила провести розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача та його представника, покази свідків, врахував позицію учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства.

Установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 29.05.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області.

Відповідно до довідки квартального комітету «Десята сотня» від 24.02.2023 №20 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , 2014 року народження.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно вимог ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Положеннями Конвенції про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них.

У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Орган опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради надав висновок, згідно якого орган опіки та піклування вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 можуть підлягати задоволенню. Як зазначено у висновку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька - ОСОБА_4 . За поясненнями сторін, шлюбні стосунки між ними не склалися, з червня 2021 року ОСОБА_3 створила іншу сім`ю та переїхала проживати до іншого цивільного чоловіка. Малолітня ОСОБА_5 залишилася проживати з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_3 останні півтори роки у вихованні дитини ніякої участі не бере, її долею, станом здоров`я та розвитку не цікавиться, не відвідує доньку та проживає окремо. У ході обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_5 та її батька встановлено, що сім`я проживає у власному будинку, який складається, зокрема, з 4-х житлових кімнат, який має усі комунальні зручності. У кімнатах чисто, тепло, житло облаштовано необхідними меблями та побутовою технікою. Дитина має окрему кімнату, місце для відпочинку та навчання, іграшки, ноутбук, забезпечена необхідним приладдям для навчання та розвитку, одягом та взуттям відповідно до сезону та віку. В ході бесіди з ОСОБА_5 з`ясовано, що вона проживає з батьком, бабою та дідом, не спілкується з матір`ю близько півтора року.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він хрещений батько ОСОБА_5 , заявник доводиться йому кумом. ОСОБА_4 було 6 років, як відповідачка пішла від них. Дитина залишилася проживати з позивачем, йому допомагали батьки доглядати за донькою. Відповідачка не відвідує дитину, ніякої участі у спілкуванні чи вихованні дитини не приймає, ОСОБА_5 повністю перебуває на утриманні батька. Позивач приділяє увагу розвитку дитини, забезпечує її матеріально. Він не бачив, щоб позивач забороняв відповідачці спілкуватися з дитиною. Він часто буває вдома у позивача, десь 4-5 разів на тиждень, але за останні два роки відповідачка не приходила до дитини. Колись випадково зустрів відповідачку у місті, але дитиною остання не цікавилася.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він товаришує з позивачем, проживає з ним по сусідству, майже щодня заїжджає до нього. Коли відповідачка проживала з позивачем, бачив її щодня у нього вдома. Востаннє її бачив восени 2021 року. ОСОБА_5 постійно проживає з позивачем, його батьки допомагають доглядати за дитиною. Дитина не згадує про матір. На святкуванні Дня народження ОСОБА_5 відповідачки не було. Позивач не забороняв відповідачці спілкуватися з дитиною. Він чув, що відповідачка має іншу сім`ю. Дитиною фактично опікується позивач. Дитина охайно одягнута, доглянута.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що два роки тому відповідачка пішла з сім`ї та з того часу не з`являлася, живе своїм життям. Дитина залишилась проживати з позивачем. Свідок з дружиною допомагають позивачу доглядати дитину. Відповідачка ніякої участі у вихованні дитини не бере, з народження дитині більше уваги приділяла бабуся, відповідачку більше цікавило особисте життя. Відповідачка ще коли проживала з позивачем, казала, що не хоче такого життя, тобто не бажає жити в сім`ї, з дитиною. Після того як пішла з сім`ї, відповідачка дитиною не цікавиться. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачці ніхто не чинив.

За таких обставин, сукупність наведених доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 , оскільки вона не приймає участі в житті малолітньої, хоча не має для цього об`єктивних перешкод, що свідчить про ухилення нею від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 5, 7, 121, 122, 125, 128, 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), в рахунок відшкодування витрат за сплату судового збору 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 05 травня 2023 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко