Справа № 369/585/23
Провадження № 2/369/2815/23
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарях судового засідання Житар А.А., Варваровій М.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 19.09.2022 року по а/д М-05 Київ-Одеса на 15км, сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки «Субару», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія автомобілю «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , що підтверджується Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.11.2022 року по справі № 369/9495/22.

В результаті даної ДТП автомобілю «Субару», д/н НОМЕР_2 заподіяно значних механічних пошкоджень а власнику автомобіля, ОСОБА_3 - значний матеріальний збиток.

З метою встановлення вартості матеріального збитку заподіяного в результаті ДТП, ОСОБА_3 звернулася до незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_5 . В результаті проведення оцінки було складено Звіт № 58/05.11.22 від 10.11.2022 року. Відповідно до якого:

?Ринкова вартість автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 до пошкодження складає 501 305,50 грн.

?Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 складає 1 037 018,40 грн.

?вартість автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 після пошкодження складає 40167,34 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ,на момент ДТП, не була застрахована.

Відповідно п 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закон) "МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність..."

Таким чином, Позивач звернувся з вимогою про виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) до МТСБУ із заявою від 19.09.2022 року.

В результаті розгляду справи № 86851, МТСБУ прийняли рішення про виплату регламентної виплати в розмірі 160000,00 грн., що становить ліміт відповідальності на території України за пошкодження транспортного засобу на дату ДТП.

Відповідно п.36.2, ст.36 Закону - «Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його…».

п. 30.1. 30.2 ст. 30. Закону передбачає, що " Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди."

Відповідно п. 14. Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі Постанова) «При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди».

П.15. Постанови вказує, що «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто, Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданої позивачу з вини Відповідача складає461138,16 грн., з розрахунку:

501305,50 (ринкова вартість ТЗ до ДТП)- 40167,34 (вартість ТЗ після ДТП)- =461138,16грн.

Після здійснення регламентної виплати невідшкодованою залишилася сума в розмірі 301138,16 грн., як частина не оплаченої частини матеріальної шкоди., з розрахунку:

461138, 16 грн. (розмір матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП)- 160000,00 грн.(ліміт відповідальності МТСБУ) =301138,16 грн., яку представник позивача просив стягнути з ОСОБА_4 та стягнути з останнього на користь позивача судовий збір в сумі 3056,39 грн.

Крім того Позивачем було понесено додаткові витрати по оплаті послуг оцінювача в розмірі 4500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково касового ордера №58/05.11.22 від 10.11.2022 р.

20.01.2023 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області дану справу було прийнято до провадження судді Дубас Т.В.

Відзив Відповідачем надано не було.

Представником Відповідача, адвокатом Сулига Станіславом Олеговичем було подано клопотання про призначення автотоварознавчої судової експертизи та клопотання про призначення автотехнічної судової експертизи.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року клопотання адвоката Сулига Станіслава Олеговича про призначення незалежної судової автотоварозначої експертизи по справі було залишено без задоволення.

Представником Відповідача адвокатом Сулига Станіславом Олеговичем було залучено Звіт № 19231 від 26.10.2022 року здійснених на замовлення МТСБУ, фото пошкодженого транспортного засобу марки «Субару», д/н НОМЕР_2 . Дані докази долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, яке було призначено на 09.11. 2023 року не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що стверджується розпискою, яка знаходиться у матеріалах справи.

Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

19.09.2022 року по а/д М-05 Київ-Одеса на 15км, сталася ДТП за участю транспортного засобу марки «Мерседес», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу марки «Субару», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Винним у скоєнні вказаної ДТП визнано ОСОБА_4 , що підтверджується Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.11.2022 року по справі № 369/9495/22.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга цієї ж статті передбачає, що збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено судом і не заперечувалося Відповідачем і його представниками цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП не була застрахована.

Відповідно п 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закон) "МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність..."

Згідно п. 30.1. 30.2 ст. 30. Закону передбачає, що " Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди."

Відповідно до Звіту № 58/05.11.22 від 10.11.2022 року. Ринкова вартість автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 до пошкодження складає 501 305,50 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 складає 1 037 018,40 грн.,вартість автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 після пошкодження складає 40167,34 грн. Таким чином, автомобіль марки «Субару», д/н НОМЕР_2 вважається фізично знищеним. В такому випадку на користь потерпілої сторони підлягають стягненню кошти, що складають різницю між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП.

501305,50-40167,34=461138,16грн

В результаті розгляду справи МТСБУ здійснило регламенту виплату на користь позивача в розмірі 160000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Отже, не відшкодована частина матеріального збитку складає 301138,16 грн.,

461138,16-160000,00=301138,16 грн.

Судом не приймається даний звіт № 19231 від 26.10.2022 року, за основу розрахунку матеріального збитку враховуючи, що жодних розрахунків щодо вартості залишків, вартість автомобіля після ДТП, у ньому не міститься, оцінювачем не розраховувалися.

Крім того, представником Позивача до матеріалів справи було залучено копію договору купівлі-продажу автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 №8047/2022/3570616

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язанаоплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодних належних доказів на спростування розрахунку суми матеріального збитку заявленого позивачем, не надано документів які б спростовували дослідження та визначення пошкоджень транспортного засобу «Субару», д/н НОМЕР_2 , а тому суд приймає та визнає, що вищезазначений Звіт № 58/05.11.22 від 10.11.2022 року є належним та допустимим доказом щодо розміру матеріального збитку завданого ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене вище, судприходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягнення мтеріального збитку, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 301138,16 грн., витрати понесені позивачем на оплату послуг оцінювача в розмірі 4500,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати, в розмірі 3056,39 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 22, 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 30, 35, 36, 41 ЗаконуУкраїни "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 частину неоплаченої матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП в розмірі 301 138, 16 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 4500 грн. за оплату послуг оцінювача.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 3056, 39 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: Тетяна ДУБАС