СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в здійсненні права власності та припинення обтяження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, у якій просить усунути перешкоди в здійсненні права власності на автомобіль марки OPEL ASTRA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, зареєстрований за ОСОБА_1 24.05.2017, шляхом визнання припиненим приватного обтяження рухомого майна, що зареєстровано 24.06.2021 за № 29031711, об`єктом якого є: автомобіль OPEL ASTRA OAHL48, 2007 р.в., колір сірий, номер об`єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , вчинене реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепа Є.М.; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 24.05.2017 належить на праві власності автомобіль OPEL ASTRA, 2007 р.в. 10.03.2023 позивач звернувся до Регіонального сервісного центру ГЦС МВС в Житомирській області з метою продажу та перереєстрації тз, однак було відмовлено у зв`язку із наявністю приватного обтяження. З витягу вбачається, що 24.06.2021 на автомобіль зареєстроване приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, підстава обтяження: договір про відступлення прав вимог, виданий 26.08.2020, видавник ТОВ «Фінанс проперті групп». Боржником є ОСОБА_2 , розмір основного зобов`язання 15000 дол США. На час реєстрації права власності позивача на тз, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження тз. Позивач звернувся до відповідача з листом від 04.04.2023, у якому просив подати державному реєстратору заяву про припинення обтяження, однак фактично відмовив.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 10 травня 2023 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

18.07.2023 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зменшити розмір витрат на правову допомогу. В обґрунтування зазначає, що оскільки договір застави не є припиненим, необхідно відмовити у задоволенні позову, адже немає правових підстав для скасування обтяжень належного позивачу рухомого майна.

07.08.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зауважує, що відзив написаний суто формально, без наведення будь-яких аргументів. Також просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , 24.05.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано тзOPEL ASTRA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 10.03.2023 № 82900772, 24.06.2021 за № 29031711 реєстратором Цілепою Є.М. зареєстровано приватне обтяження тз OPEL ASTRA OAHL48, 2007 р.в., колір сірий, номер об`єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 - застава рухомого майна на підставі договору про відступлення прав вимог, виданий 26.08.2020, видавник ТОВ «Фінанс проперті груп», боржником є ОСОБА_2 , обтяжувач - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс».

Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 577 ЦК України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Моментом реєстрації застави рухомого майна є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

За ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», які визначають правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

За таких обставин, реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України наведеними у постановах від 03 квітня 2013 року в справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-168цс14 та Верховного Суду - від 10 жовтня 2019 року в справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19).

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження.

Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові 07.04.2020 р. (справа №761/48585/18).

Позивач 24.05.2017 зареєстрував тз OPEL ASTRA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, а обтяження у виді застави автомобіля зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 24.06.2021, тобто після придбання позивачем вказаного автомобіля.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Таким чином, оскільки на даний час відсутні підстави для обтяження автомобіля, враховуючи відсутність зобов`язань позивача перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», беручи до уваги, що обтяження рухомого майна, яке перебуває у власності позивача, порушує права останнього, як власника та перешкоджають у вільному здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У матеріалах справи міститься: детальний опис робіт, виконаних адвокатом; копія договору про надання правничої допомоги від 22.03.2023; копія додаткової угоди № 1 від 22.03.2023; копія акта № ОУ-0000711 здачі-прийняття виконаних робіт від 04.05.2023.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справи відноситься до справ незначної складності. Окрім цього суд зауважує, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Тобто підготовка позову з додатками та відповіді на відзив не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Досліджуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт й обсягом наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу, а саме співрозмірною буде сума 3700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про усунення перешкод в здійсненні права власності та припинення обтяження - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності на автомобіль марки OPEL ASTRA, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, зареєстрований за ОСОБА_1 24.05.2017, шляхом визнання припиненим приватного обтяження рухомого майна, що зареєстровано 24.06.2021 за № 29031711, об`єктом якого є: автомобіль OPEL ASTRA OAHL48, 2007 р.в., колір сірий, номер об`єкта: НОМЕР_2, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , вчинене реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Євгеном Миколайовичем.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» / / на користь ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_5 / витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3700,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» / / на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк