Справа № 444/1567/23
Провадження № 2/444/635/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

25 жовтня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за законом. В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_2 залишилося наступне спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою від 31.01.2022 року №176.

Відповідно до довідки КП "Червоноградське міжміське БТІ" від 22.09.2022 року №3428, реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилося.

Відповідно до довідки від 31.01.2022 року станом на 15.04.1991 року, останнім членом колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1 була: ОСОБА_2 , 1962 р.н., - голова двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 був чоловіком ОСОБА_2 , що стверджується їх свідоцтвом про одруження. Те, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , стверджується його свідоцтвом про народження.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 є таким, що спадщину прийняв після смерті своєї дружини ОСОБА_2 . Так, ОСОБА_3 проживав зі своєю дружиною до дати її смерті і вели спільне господарство, що стверджується довідкою від 31.01.2022 року №175.

Спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом є ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.03.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріус в письмовій формі йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи.

У зв`язку із зазначеним вище, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 121.1 кв.м., житлова 93.4 кв.м, допоміжні приміщення 27.7 кв.м., та господарських будівель (прибудова, погріб, сходи, господарська будівля з літною кухнею, сарай, гараж, вбиральня, ворота з хвірткою, огорожа, огорожа, колодязь).

Ухвалою суду від 23.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Крім того дляз`ясування обставин справи, які мають істотне значення, з метою своєчасного розгляду справи, повноти дослідження обставин справи витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_3 .

22.06.2023 року підготовче судове засідання у даній справі відкладено. З метою забезпечення доказів для об`єктивного з`ясування обставин справи, витребувано в Жовківській міській раді Львівського району Львівської області інформацію про те, до якого типу двору (робітничого, колгоспного, духовенства) належав будинок АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року, та хто був членом двору станом на 30.06.1990 року та станом на 15.04.1991 року.

20.07.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду Жовківська міська рада Львівського району Львівської області подала письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, про розгляд справи покладається на думку суду.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду державна нотаріальна контора подала письмову заяву про розгляд справи, у зв`язку із відсутністю додаткових пояснень, за відсутності їх представника. Одночасно надано належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи №71/2023 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 01 (арк. спр. 5).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 22 (арк. спр. 6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 27.02.1982 року уклав шлюб із ОСОБА_4 (арк.спр.7).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області за №176 від 31.01.2022 року, станом на 15.04.1991 року останнім членом колишнього колгоспного двору в с.Зіболки Жовківського району Львівської області житловий будинок АДРЕСА_1 , була ОСОБА_2 - голова двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр. 9).

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до довідки №175 виданої 31.01.2022 року виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав зі своєю дружиною ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство (арк.спр.10).

Тобто батько позивача ОСОБА_3 є таким, що спадщину прийняв після своєї дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк.спр.8).

Після смерті батька ОСОБА_3 , позивач звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори, де на підставі його заяви від 01.03.2023 року про прийняття спадщини, відкрито спадкову справу № 71/2023 та надано йому Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 71661582), що встановлено з копій документів у Спадковій справі витребуваній за ухвалою суду.

Позивач після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , частково прийняв спадщину, що стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом виданих ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , на земельні ділянки від 17.03.2023 року (арк.спр.83-85).

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачу відмовлено з причини неподання ним необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації, що встановлено із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №216/01-16 від 16.03.2023 року (арк. спр. 19).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Так як позивач був зареєстрований та постійно проживав разом із батьком, ОСОБА_3 , що стверджується копією паспорта громадянина України (арк.спр.16-17) та довідкою виданою виконавчим комітетом Жовківської міської ради №173, на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не заявив про відмову від прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті батька, ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до довідки виданої КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" №3428 від 22.09.2022 року, станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" інвентаризація та реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не проводилась (арк.спр.13).

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного встановлено, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно з вимогами чинного на той час законодавства в погосподарській книзі с.Зіболки Жовківського району Львівської області.

Згідно з довідкою № 178, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 і належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборон відчуження та арештів немає (арк.спр. 47).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Суд враховує, що у позивача відсутній правовстановлюючий документ, який б підтверджував право власності, на житловий будинок, оскільки реєстрація права власності не проводилася.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, встановлено, що такі знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , будинок побудований у 1990 році складається з приміщень: загальна площа якого становить 121.1 кв.м., житлова 93.4 кв.м, допоміжні приміщення 27.7 кв.м., та господарських будівель (прибудова, погріб, сходи, господарська будівля з літною кухнею, сарай, гараж, вбиральня, ворота з хвірткою, огорожа, огорожа, колодязь) (арк.спр.20-28).

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, ОСОБА_3 , прийняв після його смерті спадщину, так як був зареєстрований та постійно проживав з ним на час відкриття спадщини, тобто на день смерті батька, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті, осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку немає.

Оскільки заповіт від імені ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не посвідчувався, суд дійшов висновку, що спадкування після його смерті відбувається за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 звернувся із заявою до Жовківської нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 01.03.2023 року про прийняття спадщини, на підставі якої відкрито спадкову справу № 71/2023, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , позивачу відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 за час свого життя не оформив правовстановлюючих документів на будинок, що знаходиться за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , тому позивач як спадкоємець за законом звернувся з даним позовом до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права на власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є належні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 121.1 кв.м., житлова 93.4 кв.м, допоміжні приміщення 27.7 кв.м., та господарських будівель (прибудова, погріб, сходи, господарська будівля з літною кухнею, сарай, гараж, вбиральня, ворота з хвірткою, огорожа, огорожа, колодязь) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07 листопада 2023 року.

Суддя: Олещук М. М.