Справа № 127/6326/23
Провадження № 22-ц/801/1624/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 рокуСправа № 127/6326/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у при-міщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства «Універсал Банк» до

ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

за апеляційною скаргою представника позивача Акціонерного товариства «Уні-версал Банк» Македона Олександра Андрійовича на рішення Вінницького місь-кого суду Вінницької області від 05 червня 2023 року, ухвалене у приміщенні суду у м. Вінниці за головування судді Ан О. В., повний текст якого складений 05 червня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

07 березня 2023 року Акціонерне товариство ( далі - АТ ) «Універсал Банк» звернулося у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 10067,57 гри-вень. Позовні вимоги умотивовані наступними обставинами. «Monobank» - це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам ( фі-зичним особам ), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки mono-bank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за зая-вою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні банку; верифікації клієнта очно співробіт-ником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року, онбординг відбувається шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощеної процедури через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіж-ній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у роз-строчку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в AT «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.mono-bank.ua/terms.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у банк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим того ж дня підписав анкету-заяву до дого-вору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився і отримав у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного дого-вору відповідач отримав кредит у розмірі 15000,00 гривень у вигляді встанов-леного кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засо-бом якого є конкретна платіжна картка НОМЕР_1 .

Станом на 28 грудня 2022 року відповідач прострочив своє зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`яз-ку із чим відбулося істотне порушення клієнтом умов договору, узятого зобов-язання, уся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28 грудня 2022 року направив позичальнику повідомлення «пуш» про необхідність пога-сити суму заборгованості. Проте ОСОБА_1 не вчинив жодної дії, направле-ної на погашення заборгованості, у зв`язку із чим та відповідно до пунктів 5.18, 5.19 договору кредит став у формі «на вимогу».

Посилаючись на вимоги чинного законодавства, а саме на норми статей 509, 526, 527, 530, 629, 1048 - 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», позивач зазначає, що у зв`язку із порушенням відпо-відачем узятих на себе кредитних зобов`язань станом на 13 грудня 2022 року у нього утворилася заборгованість у сумі 10067,57 гривень, з яких: 10067,57 гри-вень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту ), 0,00 гривень - заборгованість за пенею, 0,00 гривень - заборгованість за пору-шення грошового зобов`язання. За таких обставин АТ «Універсал Банк» проси-ло суд стягнути на свою користь із ОСОБА_1 заборгованість у вказаному розмірі за договором від 01 жовтня 2019 року про надання банківських послуг «Monobank» та судові витрати у справі.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2023 року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Універсал Банк» Македон О. А. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про задово-лення позову у повному обсязі. Вважаючи рішення суду ухваленим за непов-ного встановлення обставин справи, з порушенням норм матеріального та про-цесуального права, представник позивача, обґрунтовучи апеляційну скаргу, зазначає, що судом першої інстанції не враховано механізму отримання бан-ківських послуг проекту monobank, а також процедуру ознайомлення спожи-вача з Умовами, Правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Пред-ставник позивача зазначає, що між сторонами у визначеній законом формі були погоджені усі істотні умови договору. Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 приєднався, був ознайомлений та погодився з Умовами обслуговування рахун-ків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, отри-мавши примірники цих документів у мобільному додатку. Крім того, укладення між банком і відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». З розра-хунку заборгованості та виписки про рух коштів слідує, що відповідач користу-вався кредитними коштами, однак лише частково здійснював операції з попов-нення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні вит-рати по картковому рахунку, унаслідок чого виникла визначена заборгованість. Відповідачем не надано до суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи іншого доказу про неправильність надано-го банком розрахунку, відтак, відсутні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану банком суму боргу, ураховуючи, що вона підтверджена наданими позивачем у сукупності доказами.

Ухвалою апеляційного суду від 11 липня 2023 року на задоволення клопо-тання представника позивача АТ «Універсал Банк» Македона О. А. йому по-новлений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2023 року.

Наданим цивільним процесуальним законом, забезпеченим вказаною ухва-лою апеляційного суду правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, його відзив суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, розглянувши у відповідності до частини першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній матері-алами, дослідивши зазначені матеріали справи, проаналізувавши у сукупності наявні в ній доводи та докази сторін, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеля-ційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрун-туватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2023 року не відповідає цим вимогам, воно є помилковим, необ`єк-тивним, формальним, таким, що суперечить фактичним обставинам справи, то-му підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визна-чає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених зако-ном випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у ци-вільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 368 Глави 1 Розділу V ЦПК України визначено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встанов-леними для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими указаною главою.

Частинами четвертою, шостою статті 19 цього Кодексу передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малознач-них справ, якими є справи з ціною позову, що не перевищує ста розмірів про-житкового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, ви-знані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за прави-лами загального позовного провадження, та справи, ціна позову у яких пере-вищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових вит-рат на дитину, стягнення неустойки ( пені ) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства ( материнства ); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездат-них осіб.

Частиною першою статті 369 цього ЦПК України передбачено, що апеля-ційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів про-житкового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають роз-гляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апе-ляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З огляду на ціну та пред-мет позову у цій цивільній справі, її складність, значення для сторін і суспіль-ства, дана справа є незначної складності, ціна позову у якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому вона не належить до виключень з категорій, передбачених пунктом другим частини шостої статті 19 ЦПК України. Дана справа в силу вимог закону є малозначною, тому розгля-дається апеляційним судом без повідомлення ( виклику ) її учасників, урахову-ючи, разом з тим, належне повідомлення їх про апеляційне провадження у спра-ві, про що до матеріалів справи додані відповідні докази.

Судом установлено, що 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим під-писав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У заяві просив відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_2 , на який встановити кредитний ліміт на вказану у додатку суму, відповідно до умов договору.

Через порушення відповідачем узятих на себе кредитних зобов`язань, від-повідно до розрахунку заборгованості станом на 13 грудня 2022 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту ) становить 10067,57 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції установив факт укладення договору кредиту, обов`язок банку відкрити ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_2 та надати кредитні кошти, ви-дати платіжну картку, активувати її на вимогу клієнта, розрахунково - касове обслуговування клієнта за договором здійснювати з використанням розрахун-кових документів, а саме платіжного доручення та меморіального ордера, що передбачені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Украї-ні» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Однак суд вважав, що позивач не надав суду доказів надання відповідачу кредитних кош-тів, видачі і активації платіжної картки, наявності заборгованості клієнта перед банком за розрахунковим рахунком № НОМЕР_2 , від-критим при укладенні договору кредиту, що наданий позивачем розрахунок за-боргованості не відповідає визначеним положенням розрахунково-касового об-слуговування, передбаченого підпунктом 2.1 розділу 2 Умов та правил обслуго-вування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, не відтворює рух коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому позивачем при укладенні до-говору та ніяк не пов`язаний із цим рахунком.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виниклі та наявні правовідносини між сторонами у справі урегульовані статтями 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України.

Із матеріалів цієї цивільної справи безспірно слідує, що 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в АТ «Універсал Банк» з метою отримання бан-ківських послуг, у зв`язку з чим у цей же день 01 жовтня 2019 року підписав ан-кету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надан-ня банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав при-мірники вказаних документів у мобільному додатку, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови ( пункт 3 ). Крім того ОСОБА_1 в анкеті-заяві зазначив, що просить вважати наведений зразок його власноруч-ного підпису або його аналоги ( у тому числі його електронний підпис ) обов-язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накла-дення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвід-чення його дій згідно з договором. Також відповідач визнав, що його електрон-ний підпис є аналогом власноручного підпису; його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових но-сіях; підтвердив, що всі наступні правочини ( у тому числі підписання дого-ворів, угод, листів, повідомлень ) можуть вчинятися ним та/або банком з вико-ристанням електронного/удосконаленого електронного підпису (пункт шостий . Усе листування щодо цього договору відповідно до його умов ( пункт одинад-цятий ) відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кре-дит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеці-альним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Пра-вочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сто-рін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умо-ви (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов-язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів ( змішаний дого-вір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно із цією статтею ЦК України, ураховуючи підпункт 2.2 пункту 2 Розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи, договір, що укладений між банком та ОСОБА_1 , є змі-шаним договором, у якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно, договорів банківського рахунку та про споживчий кредит.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 ( провадження №14-308цс18 ) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто та-ким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійсню-ватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну ко-мерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, установлює порядок вчинення електронних правочинів із за-стосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується у поряд-ку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за до-мовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, мо-ментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний циф-ровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або ін-шого копіювання, іншого аналога власно-ручного підпису ) за письмовою зго-дою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка під-писує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифро-вого підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразо-вим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного під-пису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомо-гою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його елек-тронну форму.

Як убачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, згідно із його анкетою-заявою від 01 жовтня 2019 року для нього згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку ( електронний сервіс банку для на-дання банківських послуг клієнту ), з метою засвідчення його дій згідно із дого-вором про надання банківських послуг.

У свою чергу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Уні-версал Банк» перебувають у загальному доступі, розміщенні на офіційному сай-ті фінансової установи та у розумінні статей 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією ( офертою ) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі Умови і правила надання банківських послуг отрима-ні відповідачем у мобільному додатку, що скріплено його підписом, знову ж та-ки, в анкеті-заяві від 01 жовтня 2019 року; вони разом із Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту скла-дають дійсний правочин між сторонами у справі. Іншого ОСОБА_1 не на-ведено та не доведено, викладене ним не спростовано, судом не установлено.

Крім того з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що надані позивачем, убачається підписання їх сто-ронами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що за-коном не забороняється. Навпаки, передбачено, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт ОСОБА_1 запро-понованих йому умов кредитування. Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених догово-ром, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кре-дитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має вико-нуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодек-су; якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами установлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторо-нами.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відпові-дальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» за договором «Мonobank» від 01 жовтня 2019 року станом на 13 грудня 2022 року становить 10067,57 гривень, з яких: 10067,57 гривень - за-гальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту ). Дана сума заборгованості визначена на підставі наданих позивачем доказів.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності певних обставин по-винно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних дока-зів, а не припущень, що й буде відповідати установленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Розрахунок заборгованості за договором від 01 жовтня 2019 року, укла-деним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків, а також часткового погашення позичальником заборгованості за кре-дитним договором. Зокрема вказаним розрахунком підтверджується те, що ОСОБА_1 активував платіжну картку, активно користувався кредитними коштами і здійснював періодичне часткове погашення кредиту. З огляду на ви-кладене висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним дого-вором є помилковим, формальним, не об`єктивним.

Випискою про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2019 року по 13 грудня 2022 року, яка долучена АТ «Універсал Банк» до апеляційної скарги та прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ з урахуванням норм частини третьою статті 367 ЦПК України і тієї вирішальної обставини, що дана справа розглядається у порядку, визначе-ному статтею 369 ЦПК України, на виконання вимог частини п`ятої статті 12 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду оскаржу-ваного рішення суду першої інстанції у цій справі на предмет законності, об-ґрунтованості, також підтверджується, що ОСОБА_1 користувався кредитни-ми коштами, здійснював витрати для сплати послуг, зняття готівки та перера-хування коштів на інші рахунки. Доказів на спростування вказаної виписки та розрахунку банком заборгованості ОСОБА_1 суду не представлено, мате-ріали справи їх не містять.

Деталізована виписка по картковому рахунку відповідача, що додана пози-вачем до апеляційної скарги та міститься у матеріалах справи, є належним до-казом щодо заборгованості відповідача. Вона підлягає дослідженню судом апе-ляційної інстанції у сукупності з іншими доказами, оскільки згідно з нормами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявни-ми у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунто-ваність рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц.

Розрахунок заборгованості за договором від 01 жовтня 2019 року, укладе-ним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , як і зазначена вище виписка про рух коштів по картці відповідача, що представлені суду позивачем, є на-лежними та допустимими доказами, що підтверджується правовими виснов-ками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02 липня 2020 року у справі № 753/16745/15-ц ( провадження № 61-40036св18 ), від 08 липня 2020 року у справі № 464/4985/15-ц ( провадження № 61-43538св18 ) від 14 липня 2020 року у справі № 367/4970/13-ц ( провадження № 61-19992св18 ), Постано-вою Вищого Господарського суду України від 13 листопада 2014 року у справі № 908/4154/13 стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання останнім таких коштів, нарахування банком відсотків, комісії, пе-ні, а також часткового погашення позичальником заборгованості за кредитним договором.

Неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним ним договором призвело до порушення прав кредитора ( банку ) - позивача, тому порушене право підлягає безумовному поновленню ( захисту ) судом шляхом безумовного стягнення з боржника на задоволення позовних та апеляційних вимог банку заборгованості за чинним правочином у частині повернення 10067,57 гривень тіла кредиту.

Колегія суддів апеляційного суду визнає доводи апеляційної скарги таки-ми, що заслуговують на увагу, є обгрунтованими, достатніми для її задоволен-ня. Судом першої інстанції, як стверджує скаржник, дійсно не дотримано по-рядку, встановленого для вирішення спору, що має місце, допущено неповноту судового розгляду, порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими дока-зами, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції дослі-джує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апе-ляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтями 374, 376 ЦПК України установлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають зна-чення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав установленими; невідповідність висновків, викла-дених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправиль-не тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Нормами статті 141 ЦПК України установлено, що судовий збір поклада-ється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Беручи до уваги задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк», на його користь з відповідача належить стягнути понесені судові витрати у справі зі сплати на користь держави судового збору як за подання позову, так і за подання апеляційної скарги.

Керуючись нормами статей 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Акціонерного товариства «Уні-версал Банк» Македона Олександра Андрійовича задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати.

Позов задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Уні-версал Банк» ( , 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19 ) заборгованість за кредитним договором від 01 жовтня 2019 року у розмірі 10067,57 гривень ( десять тисяч шістдесят сім гривень 57 коп. ), що становлять загальний залишок заборгованості за наданим кредитом ( за тілом кредиту ), а також 2684,00 гривні (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) у відшкодування сплаченого судового збору при зверненні в суд першої інстан-ції, 4026,00 гривень ( чотири тисячі двадцять шість гривень 00 коп. ) у відшко-дування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський