Справа №628/1906/20
№ провадження 2/646/1460/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шиховцової А.О.,

за участі секретаря судових засідань Безверхої В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Харківгаз збут» звернулося до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу, який в подальшому двічі уточнював, востаннє 26.01.2022. В останній уточненій позовній заяві просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» суму основного боргу за період з 01.06.2018 по 31.01.2022 в розмірі 45675,82 грн, 3% річних в розмірі 3849,79 грн, інфляційні втрати в розмірі 9084,21 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є споживачем природного газу, але за зазначений період надані послуги не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Зазначає, що відносини, які виникають між постачальниками та споживачем природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання природного газу).

Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015, та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua).

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника зі спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Фактом згоди про приєднання умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу.

Так, за даними Оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .. Між ТОВ «Харківгаз збут» та відповідачем склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

Позивач вважає, що внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася заборгованість, яка не погашена.

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року провадження по зазначеній справі відкрито та призначено справу для розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04.02.2021 даний позов було залишено без розгляду.

Згідно з постановою Харківського апеляційного суду від 16.09.2021 ухвала Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2021 року про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасована, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 справа розподілена в провадження головуючого судді Шиховцової А.О.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 04 жовтня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20.04.2023 «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» з 01.05.2023 територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області змінено на Червонозаводський районний суд міста Харкова.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 22.06.2023 на підставі рішення зборів суддів №21 від 14.06.2023 справу передано до розгляду судді Шиховцовій А.О.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 червня 2023 року вищевказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача 24.11.2021 надійшов відзив у справі, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, спираючись на відсутність договірних відносин між ним та позивачем. Оскільки договір від 15.02.2006 був укладений між ним та Куп`янська філія ВАТ «Харківгаз», яка не повідомила про припинення дії договору або зміни його умов. Також, відповідач зазначив, що позивач не повідомляв його про усі умови поставки газу та не враховував при нарахуванні спожитих послуг пільгу багатодітної родини.

01.02.2022 від представника позивача надійшли пояснення на відзив, в якій представник зазначає, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які ним надаються, оскільки фактично з 01.07.2015 ТОВ «Харківгаз збут» став єдиним постачальником природного газу в Харківській області. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як ліцензіат з постачання природного газу, виконує функції постачальника природного газу у чіткій відповідності до Правил Постачання природного газу. Також, АТ «Харківгаз» () відповідно до Постанов НКРЕКП, зокрема №789 від 13.03.2015, №2284 від 08.09.2015, №809 від 19.06.2017 провадить господарську діяльність з розподілу природного газу на території Харківської області, тобто є Оператором ГРМ. Вказав, що типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015р., та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Також вказав, що внаслідок систематичного нехтування відповідачем своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилась заборгованість, яка не погашена. Відносно визначення об`єму спожитого -розподіленого/поставленого природного газу, то нарахування за використаний споживачем природний газ здійснюється постачальником (ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») виключно за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходить від Оператора ГРМ (АТ «ХАРКІВГАЗ»). Визначені Оператором ГРМ обсяги газу є обов`язковими для використання ТОВ «Харківгаз Збут», останній не вправі самостійно нараховувати та коригувати кількісні показники обсягу розподіленого природного газу, оскільки таке має вирішуватись між Оператором ГРМ та споживачем. Позивач зазначив, що у разі незгоди з нарахованою сумою, споживач має звернутися з заявою про роз`яснення або здійснення перерахунку. Тоді до вирішення спору по суті величина нарахування встановлюється відповідно до даних постачальника. Щодо ненадання пільг ТОВ «Харківгаз збут» у вигляді 50% знижки на природний газ відповідно до п.2 ч.3 ст.13 «Про охорону дитинства» позивач зазначив, що відповідач до травня 2018 року отримував субсидію, в подальшому до позивача не надходило від органу соцзахисту повідомлення щодо нарахування відповідачу субсидії або пільг. Отже, до компетенції позивача не відноситься функція призначення пільг, передбачених для багатодітних родин. Відповідач не надав будь-яких доказів про звернення до органів соцзахисту про призначення йому такої пільги, отже доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у відсутність представника позивача, уточнені позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду шляхом направлення судових повісток за адресою його мешкання, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення до суду від відповідача не надходило.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування (ч. 17 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Оскільки судова повістка надсилалась відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд дійшов висновку, що останній була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Також, згідно з ч. 7 ст. 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, та ряд клопотань, вирішених судом, надісланих через підсистему «Електронний суд», відповідач виклав свою правову позицію з даного спору та отримував судову кореспонденцію через підсистему «Електронний суд», що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних документів у електронний кабінет користувача ОСОБА_1 .

Отже, суд вважає, що були застосовані всі заходи для сповіщення відповідача про розгляд цивільної справи та дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 про слухання справи, був повідомлений завчасно, у відповідності до вимог Цивільно-Процесуального кодексу України.

Нормами ч. 1 ст. 275 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (ч. 3 ст. 279 ЦПК України).

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що заяв від відповідача до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, які викладені відповідачем у справі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм докази.

Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу та території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно постанови №1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року №633 (виданої на постачання природнього газу на території України).

На ТОВ «Харківгаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено Постановою КМУ № 758 від 01.10.2015, з 01.04.2017 - відповідно до Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017, з 01.11.2018 - відповідно до Постанови КМУ № 867 від 19.10.2018). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827.

Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 .

Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правилами ч. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 № 2496, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року- за № 1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Вартість наданих послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , регулярно не сплачується, що підтверджується довідкою про заборгованість за природний газ (т.2, а.с.10).

Згода споживача про приєднання до умов договору також підтверджується фактом споживання природного газу, визначеного Оператором ГРМ згідно п. 13 розділу ІІІ Правил.

Таким чином, у відповідності з зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 14-280цс18.

Згідно з наданим ТОВ «Харківгаз збут» розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за несплату послуг з газопостачання за період з 01.06.2018 по 31.01.2022 становить 45675,82 грн. та є непогашеною станом на день подання позовної заяви до суду, що підтверджується розрахунком суми заборгованості, належних доказів щодо його спростування суду не надано.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, та суд стягує з відповідача суму заборгованості за надані послуги з газопостачання за період з 01.06.2018 по 31.01.2022 у розмірі 45675,82 грн.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено прострочення оплати за послуги з газопостачання, позивач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

За розрахунком, доданим до позовної заяви, інфляційні витрати складають 9084,21 грн., 3% річних від простроченої суми 3849,79 грн за період з 01.09.2018 по 31.01.2021 (т.2, а.с. 10).

Отже, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо незгоди відповідача з нарахованими об`ємами спожитого газу, то з матеріалів справи вбачається, що відповідач не оскаржував до суду такі об`єми та не звертався до позивача з заявою про перерахунок спожитих послуг.

Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (пункт 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV).

Виконавець, тобто суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, зобов`язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (абзац 5 частини першої статті 1, пункт 4 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV).

Норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (абзац 13 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV).

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу (частини друга та четверта статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що споживач має право знати, які норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника існують станом на час надання йому послуги з постачання природного газу. Таке право постачальник (виконавець) забезпечує, зокрема, вказуючи відповідну норму у платіжному документі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (провадження № 14-137цс20) зроблено висновок, що вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитого природного газу та відсутності обов`язку позивача, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Крім того, ефективним способом захисту прав є і вимога зобов`язати відповідача списати з особового рахунку донараховану заборгованість за спожитий природний газ. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо.

Таким чином у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за житлово-комунальні послуги споживач має право оскаржити у судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 08.03.2023 року у справі № 753/20733/19.

З урахуванням викладеного та враховуючи те, що розрахунок об`ємів споживання газу ОСОБА_1 не було оскаржено у судовому порядку та вони є чинним та ту обставину, що відповідач не позбавлений можливості звернутися у встановлений законом спосіб за перерахунком вказаних об`ємів або оскаржити їх у судовому порядку суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Харківгаз збут" підлягають задоволенню.

Щодо застосування пільг при нарахуванні комунальних платежів.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» пільги на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачам у грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з подальшими змінами

Постановою КМУ від 17.04.2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі», зі змінами внесеними постановою КМУ від 14.08.2019 року № 8907, затверджено порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг в грошовій формі.

Зазначеним порядком окреслено перелік пільг, оплата яких здійснюватиметься у грошовій формі, визначено розрахунок розмірі пільги, механізм ії виплати.

Отже, з жовтня 2019 року пільги нараховує управління соціального захисту населення в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги.

Таким чином, відповідач не надав належні та допустимі докази, які свідчать про неправомірні нарахування заборгованості позивачем за послуги зі споживання природного газу з урахуванням наданих пільг, оскільки їх нарахування не відноситься до компетенції позивача.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Отже, з відповідача на користь ТОВ «Харківгаз збут» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 19, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.06.2018 по 31.01.2022 у розмірі 45675 (сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» 3% річних від простроченої суми - 3849 (три тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн. 79 коп., інфляційні втрати за час прострочення оплати боргу - 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», адреса місцезнаходження: 61093, м.Харків, вул. Болбочана Петра, 54, , (рахунок для стягнення заборгованості: п/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 351823; рахунок для стягнення 3% річних, інфляційний втрат та судового збору: п/р НОМЕР_3 в ПАТ Банк «Кліринговий дім» м.Київ, МФО 300647).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», , адреса місцезнаходження: 61109, Харківська обл., м. Харків, вул. Безлюдівська 1.

Суддя А.О. Шиховцова