Справа № 740/5183/23
Провадження № 2-о/740/114/23
УХВАЛА

Іменем України

25 серпня 2023 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Талалаївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин,

установив:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана заява, в якій заявниця просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною онукою (п`ята черга спадкування четвертий ступінь споріднення) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, просила викликати свідків та витребувати копію спадкової справи з Другої чернігівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області - відомості щодо укладення шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у червні 1946 року на території Великодорізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

Перевіривши вказану заяву та додані до неї матеріали, не вбачаю підстав для прийняття заяви до розгляду в порядку окремого провадження та відкриття провадження у справі з огляду на таке.

Частинами 1, 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Заявниця просить установити факт родинних відносин з ОСОБА_3 , а саме, що заявниця доводиться їй двоюрідною онукою (п`ята черга спадкування четвертий ступінь споріднення) з метою реалізації свого права на прийняття спадщини.

Разом з цим у заяві заявниця зазначає про наявність заповітів від імені ОСОБА_3 на неї та її першого чоловіка ОСОБА_2 , згідно з яким ОСОБА_3 все своє майно заповіла йому.

Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України с падкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що п раво на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Так, заявниця просить установити вказаний факт з метою реалізації права на прийняття спадщини за законом (п`ята черга спадкування четвертий ступінь споріднення), при цьому повідомила про наявність заповітів, що вочевидь свідчить про наявність спору про право.

Отже, із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який підлягає вирішенню виключно у позовному провадженні.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за вказаною заявою, поданою в окремому провадженні, слід відмовити, роз`яснивши заявниці право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. 2, 13, 259, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, -

ухвалив:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Талалаївська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко