Справа № 359/1352/23
Провадження № 2/359/1140/2023
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Куколь В.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області клопотання позивача про відвід судді Яковлєвої Людмили Валеріївни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медпрофцентр» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медпрофцентр» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю та моральної шкоди.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

26 вересня 2023 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Яковлєвої Л.В. від розгляду справи ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медпрофцентр» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю та моральної шкоди.

Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області (суддя Яковлєва Л.В.) знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Медпрофцентр» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю, та моральної шкоди.Першою спробою судді Яковлєва Л.В. перешкодити в реалізації її конституцій-ного права на судовий захист була незаконна ухвала від 10 лютого 2023 року про усунення неіснуючих недоліків позовної заяви.В якості недоліків позовної заяви було зазначено відсутність квитанції про оплату судовогозбору.Така, ухвала грубо порушувала не тільки конституційне право позивача на судовий захист, але й її права, передбачені ч. 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка звільняє споживачів від сплати судового збору, про що вона і просила в своєму позові.Відповідно ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.Це її право також було проігнороване суддею Яковлєвою Л.В. В подальшому суддя Яковлєва Л.В. двічі необґрунтовано відмовила стороні позивача у допиті єдиного, але ключового свідка, якій відомі всі обставини даної справи, задовольняючи при цьому всі без винятку клопотання сторони відповідача.Відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про допит єдиного, але важливого свідка, суддя Яковлєва Л.В. не тільки обмежує конституційні права ОСОБА_1 на судовий захист, але й перешкоджає у виконанні її обов`язків по доказуванні своїх вимог, що покладено на ЦПК України.Такі дії судді Яковлєвої Л.В., на думку заявника, свідчать про її відверто упереджене ставлення до сторони позивача та небажання з`ясовувати фактичні обставини даної справи та вирішувати даний судовий спір відповідно до належним чином досліджених обставин справи та вимог чинного законодавства.

Зазначені вище незаконні дії судді Яковлєвої Л.В. свідчать про грубе порушення нею вимог ст. 55, 64 Конституції України про право на судовий захист та незмінність конституційних прав, а також ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка дає право кожній людині на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

В судовому засіданні позивача та її представник підтримали заяву про відвід судді та просили задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, натомість направив до суду заяву, якою просив розгляд справи відкласти на іншу дату.

У задоволенні клопотання представника відповідача протокольною ухвалою суду відмовлено.

Вивчивши подану заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Яковлєвої Л.В., суддя приходить наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 37 ЦПК України зазначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Вимогами ч. 1 - 3 ст. 39 ЦПК України вказано, що з підстав, зазначених у статтях 36 та 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід або ж відвід може бути заявлено учасниками справи. При цьому, відвід повинен бути вмотивованим.

Зі змісту ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний судця, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на підстави заявленого відводу суд вважає, що наведені позивачем обставини не є підставами, в розумінні вимог ст. 36, 37 ЦПК України, для відводу судді. Крім того, заявником не повідомлено і не зазначено жодних інших обставин та не надано підтверджуючих їх доказів, які б свідчили про упередженість судді Яковлєвої Л.В. при розгляді даної справи та які викликають сумніви в її неупередженості або об`єктивності до певної зі сторін у справі. Фактично, позивач не погоджується з ухвалою суду про відмову у задоволенні її клопотання про допит свідка.

Враховуючи викладені позивачем у заяві підстави для відводу, суд приходить висновку, що подана заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з підстав зазначених у заяві про відвід судді Яковлєвої В.В. Відтак, суд вважає за необхідне для вирішення питання про відвід головуючого судді Яковлєвої Л.В. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 33, 36, 37,40, 258 -261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Яковлєвій Людмилі Валеріївні від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медпрофцентр» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю та моральної шкоди - необґрунтованим.

Справу передати до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду для визначення судді для вирішення питання про відвід судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду є остаточною та, згідно вимог ст. 353 ЦПК України, апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Яковлєва Л.В.