Постанова

Іменем України

31 жовтня 2023 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/15748/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 11 серпня 2023 року

у цивільній справі №359/1308/22 Бориспільського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, припинення права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просив:

1) визнати незаконним та скасувати рішення Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_2 від 13.03.2015 №572/2-45-УІ;

2) скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02.04.2015 № НОМЕР_1 , видане Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, яке підтверджує право власності відповідача на земельну ділянку, площею 0,25 га, з кадастровим номером :01:007:0084;

3) припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,25 га, з кадастровим номером :01:007:0084, зареєстроване 31.03.2015 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2015 № НОМЕР_1 , виданого Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, номер запису про право власності 9270507;

4) визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки ділянку, площею 0,25 га, з кадастровим номером :01:007:0084, проведену 04.03.2014 Управлінням Держземагенства у Бориспільському районі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2-1632, на підставі якого набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0061 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Вказана ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Власником сусідньої земельної ділянки по АДРЕСА_2 , з кадастровим номером :01:007:0084 є ОСОБА_2 , яку остання набула у власність на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2015. Право власності на земельну ділянку у відповідача виникло у зв`язку з набуттям нею права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 21 серпня 2014 року.

Влітку 2019 року ОСОБА_2 розпочала будівництво паркану на земельній ділянці, що номером належить позивачу. Свої дії відповідачка обґрунтувала тим, що під час винесення в натуру (на місцевості) земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0084 встановлено, що її дiлянка перетинається з земельною ділянкою :01:007:0061, яка належить позивачу, а тому вона має право спорудити огорожу згідно встановлених нею меж належної їй ділянки.

Вважав, що внаслідок спорудження відповідачкою паркану порушено його гарантоване законом право власності на землю, оскільки межа належної йому земельноi дiлянки встановлена, згідно акту погодження на місцевості, погодження зовнішньої межі земельної ділянки.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ні позивачем, ні попереднім власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0061 межі ділянки з кадастровим номером :01:007:0084, а також того, що документація із землеустрою, на підставі якої було сформовано та встановлено межі земельної ділянки відповідачки відсутня.

Суд не приділив належної уваги тому, що відповідачка визнала факт накладення її земельної ділянки на земельну ділянку позивача, що підтверджується її заявою до сільської ради, в якій вона заперечує проти зміни конфігурації своєї частини земельної ділянки.

Суд також не взяв до уваги, що закріплення межових знаків земельної ділянки відповідачки відбувалося без участі власника суміжної земельної ділянки.

Вказував, що на його запит ГУ Держгеокадастру в Київській області було повідомлено про існування накладки його земельної ділянки та земельної ділянки відповідачки.

За наведених обставин просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених в ній, та просили задовольнити.

Відповідачка - ОСОБА_2 , належним чином повідомлялося про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася.

Інші відповідачі також належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили. Від відповідача Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та їхніх представників.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 з 21 серпня 2014 року є власником житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,25 га, з кадастровим номером :01:007:0084 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 .

На підставі рішення суду від 14.03.2015 у справі №359/518/15-ц будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано 27.03.2015 на праві власності за ОСОБА_4 .

Також на підставі рішення суду від 14.12.2015 у справі №359/10617/15-ц за ОСОБА_4 було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського органу місцевого самоврядування.

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом №2-1632 після смерті ОСОБА_4 , зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0061, з цільовим призначенням призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є ОСОБА_2 . Вказана ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Судом також встановлено, що згідно повідомлення від 06.10.2015 №С-615/0/5-15 Управління Держгеокадастру у Бориспільському районі Київської області, земельна ділянка, з кадастровим номером :01:007:0061 накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0084.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належного доказу накладення земельних ділянок, яким є висновок судової земельно-технічної експертизи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що належна відповідачці земельна ділянка накладається на його земельну ділянку, а тому внаслідок спорудження ОСОБА_2 паркану на його земельній ділянці було порушено його право власності на землю.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина, чи накладаються (перетинаються) в місці встановлення паркану земельна ділянка, що на праві власності належить позивачу та земельна ділянка, що на праві власності належить ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 31 травня 2023 року у справі №515/1315/18 зазначив, що належним доказом, який би підтвердив чи спростував накладення ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не долучив до позовної заяви докази порушення його права користування земельною ділянкою шляхом встановлення паркану відповідачкою.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем в суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, яке ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року задоволено. Проте, справа повернулася з експертної установи з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, у зв'язку із не здійсненням її оплати ОСОБА_1 .

Позивач повторно не звертався до суду з клопотанням про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина перша, друга статті 12 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наведеного слідує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не надання позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження того, що земельна ділянка відповідачки накладається на його земельну ділянку, у зв'язку з чим правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Ураховуючи викладене, зокрема, зважаючи на правовий висновок Верховного Суду в постанові від 31.05.2023 у справі №515/1315/18, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, а тому не потребують правового аналізу з боку суду апеляційної інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська