У Х В А Л А

про розгляд заяви про забезпечення позову

23.05.2023 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., при секретарі - Майор Ю., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сочка Віталія Івановича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської облатсі Лукеча О.В., Державного підприємства «Сетам», третя особа: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» про визнання недійсним результатів електронних торгів та визнання недійсним та скасування протоколу електронного аукціону (торгів),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської облатсі Лукеча О.В., Державного підприємства «Сетам», третя особа: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» про винання недійсним результатів електронних торгів та визнання недійсним та скасування протоколу електронного аукціону (торгів).

17.05.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Сочка Віталій Іванович подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, яка передана 22.05.2023 року , згідно якої просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлі майстерні літ.Е., площею 1173,6 кв.м. та прохідної літ. 3, площею 15,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого манйа - ), а також на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0015 площею 0,4153 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна- 2) та на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0021 площею 0,0106 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 2).

Вказує на те, що не вжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача у справі, як потенційного покупця майна, оскільки новий його власник (переможець, торгів) зможе безперешкодно зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно та в подальшому безперешкодно на власний розсуд розпоряджатися ним. Наведене призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та матиме наслідком неможливість в межах даного провадження відновлення порушеного права ОСОБА_1 , за захистом якого вона звернулась до суду.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивач в своїй заяві просить задовольнити її в повному обсязі.

18.05.2023 року представник третьої особи, АТ «Комінвестбанк» Мікрюков С.В. подав до суду заперечення на клопотання про забезпечення позову, відповідно до якого зазначив, що жодної мотивувальної частини заява про забезпечення позову не містить. В ній перераховано тільки правові норми та посилання на постанову пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006року, який носить виключно рекомендаційний характер та тільки підкреслює повну безпідставність заяви про забезпечення позову. Зокрема зазначає, що твердження ОСОБА_1 про те, що власник (переможець торгів) зможе безперешкодно зареєструвати за собою парво власності не нарухоме майно, яке було предметом торгів, проте не наводить жодного обгрунтування відносно цього, а саме хто є переможцем торгів, до якого числа він має сплатити за виграний аукціон, чи сплатив він та чи здійснював приватний виконавець якісь дії відносно оформлення результатів торгів. Із позовної заяви та заяви про забезпечення позову неможливо встановити, які саме суб`єктивні права ОСОБА_1 були порушені внаслідок неможливості нею вчасно та у належний спосіб заплатити гарантійний внесок щодо купівлі на електронному аукціоні будівель майстерні літ.Е., площею 1173,6 кв.м. та прохідної літ. 3, площею 15,3 кв.м., та земельні ділянки кадастровий номер :01:002:0015 площею 0,4153 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна- 2) та кадастровий номер :01:002:0021 площею 0,0106 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 2) які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає що дії ОСОБА_1 не є добросовісними по відношенню до АТ «КОМІНВЕСТБАНК» оскільки ОСОБА_1 було достеменно відомо про процедуру торгів, строки їх проведення оскільки остання приймала участь в першому аукціоні, що був проведений 26 січня 2023 року. Просив відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову від 17.05.2023 року .

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Таким чином, законодавець визначив дискреційне повноваження суду щодо повідомлення особи, яка подала заяву про забезпечення позову при розгляді заяви про забезпечення позову.

У даному випадку суд не вбачає необхідності викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, а тому розгляд цього питання проводиться без повідомлення учасників справи , що відповідає положенням ч. 13 ст. 7 ЦПК України, ч.1 ст.153 ЦПК України . Фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заяви про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу визнання недійсним результатів електронних торгів за лотом № 525999, які були проведені 01.05.2023 року та оформлені протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 587258 від 01.05.2023 року та визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронного аукціону (торгів) № 587258 від 01.05.2023 року.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149 151 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої нормами Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Одним із видів забезпечення позову у відповідності до ст. 150 ЦПК України є накладення арешту на майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову, а також передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N381/4019/18 (провадження N14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті , а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом, предметом якого є визнання недійсним результатів електронних торгів та визнання недійсним та скасування протоколу електронного аукціону (торгів) нерухомого майна.

01 травня 2023 року Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронний аукціон (торги) з продажу будівель майстерні літ.Е., площею 1173,6 кв.м. та прохідної літ. 3, площею 15,3 кв.м., та земельні ділянки кадастровий номер :01:002:0015 площею 0,4153 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна- 2) та кадастровий номер :01:002:0021 площею 0,0106 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 2) які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом № 587258 провденення електронного аукціону (торгів) від 01.05.2023 року переможцем торгів визнано учасника № 9 Vano Jaroslav.

Відповідно, в силу об`єктивних обставин існує ймовірність відчуження переможцем торгів Vano Jaroslav спірного нерухомого майна , придбаного на електронних торгах, які позивач просить визнати недійсними, на користь інших осіб, що призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосуватиметься вирішення даного спору, неможливості виконання рішення суду, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншим позовом для захисту його порушених прав.

До аналогічного правового висновку прийшов Київський апеляційний суд у справі № 756/19153/21 ,викладений у постанові від 12 грудня 2022 року.

Безконтрольне розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору може не лише утруднити, але й зробити неможливим виконання рішення суду.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 16 серпня 2018 року в справі № 910/5916/18, від 05 серпня 2019 року в справі № 910/16586/18, від 03 листопада 2020 року в справі № 910/7716/20.

За таких обставин, суд вважає, що заходи забезпечення позову є необхідними, достатніми та співмірними із заявленими позовними вимогами.

Суд враховує , що заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Невжиття вказаних заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог поновлення порушених прав або інтересів, за захистом яких звернулась позивач.

Врахувавши суть спору, що виник між сторонами, можливість реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки між сторонами дійсно існує спір, який перебуває на розгляді у суді, а спірне нерухоме майно, щодо якого позивач просить накласти арешт, є предметом спору.

До аналогічного правового висновку прийшов Київський апеляційний суд у справі № 756/19153/21 ,викладений у постанові від 12 грудня 2022 року.

Суд вважає, що таке втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку, є виправданим та вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства. Арешт майна полягає у позбавленні можливості лише розпоряджатись цими об`єктами нерухомого майна та не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

При цьому суд зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такі заходи мають на меті, зокрема, запобігти невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення.

Крім того, суд наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 лютого 2022 року в справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

Ухвалюючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Щодо розгляду питання про застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з п.1 ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Встановлено, що накладення арешту на будівлі майстерні літ.Е., площею 1173,6 кв.м. та прохідної літ. 3, площею 15,3 кв.м., та земельні ділянки кадастровий номер :01:002:0015 площею 0,4153 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна- 2) та кадастровий номер :01:002:0021 площею 0,0106 га (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 2) які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 само по собі не спричинить відповідачам збитки. Ця обставина свідчить про відсутність жодного ризику невідшкодування збитків, заподіяних вжиттям заходів забезпечення позову.

З огляду на це суд вважає, що підстави для вжиття до позивача заходів зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 адвоката Сочка Віталія Івановича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської облатсі Лукеча О.В., Державного підприємства «Сетам», третя особа: Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» про визнання недійсним результатів електронних торгів та визнання недійсним та скасування протоколу електронного аукціону (торгів) задовольнити.

Накласти арешт на будівлі майстерні літ.Е., площею 1173,6 кв.м. та прохідної літ. 3, площею 15,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - ), а також на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0015 площею 0,4153 га та на земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0021 площею 0,0106 га .

Роз`яснити позивачу положеннястатті 159 ЦПК України, за якими у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першійстатті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Роз`яснити відповідачу, що особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали для виконання направити до Великоберезнянського відділу ДВС в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (89000, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул Шевченка, 28).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської облатсі Лукеча О.В. місце знаходження 88000, м. Ужгород, пл.. Кирила і Мефодія, 1, офіс 41-Б

Відповідач Державне підприємство «Сетам» місцезнаходження 01001, м. Київ, Стрілецька , 4-6.

Третя особа - Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» місцезнаходження 88000, м. Ужгород, вул. Ю.Гойди, 10

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца