ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

секретар судового засідання - Драгомерецька А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чебикіна Сергія Віталійовича на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростіслав Олександрович про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності та припинення іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Банк Кредит Дніпро», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О., про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності та припинення іпотеки, за яким просив:

- скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. про державну реєстрацію права власності АТ «Банк Кредит Дніпро» на нежитлове приміщення в житловому будинку, літ. А-12, на першому поверсі, приміщення №40, поз 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками літ а7, а8, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), номер запису про право власності: 27840309 від 07 вересня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42920708 від 10 вересня 2018 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення в житловому будинку, літ. А-12, на першому поверсі, приміщення № 40, поз 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками літ а7, а8, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101);

- припинити іпотеку на нежитлове приміщення в житловому будинку, літ. А-12, на першому поверсі, приміщення № 40, поз 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками літ а7, а8, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), зареєстрованому приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Р.О. 07 вересня 2018 року за індексним номером : 42895329.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 січня 2011 року він придбав приміщення № 40, загальною площею 232,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке було зареєстроване в установленому законом порядку.

12 вересня 2018 року позивачу стало відомо, що право власності на належне йому майно 07 вересня 2018 року було зареєстроване за АТ «Банк Кредит Дніпро», підставою для реєстрації права власності слугували: дублікат Договору іпотеки, виданий 06 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М.; дублікат Додаткової угоди № 2 до Договору іпотеки, видану 06 вересня 2018 року; дублікат угоди № 1 до Договору іпотеки, видану 06 вересня 2018 року.

В травні 2019 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О та АТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання неправомірними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності та іпотеки. 30 березня 2020 року у справі № 201/5400/19 ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та визнано неправомірним та скасоване рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. про державну реєстрацію права власності за АТ «Банк Кредит Дніпро» на нежитлове приміщення в житловому будинку, літ. А-12, на першому поверсі, приміщення № 40, поз 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками літ а7, а8, за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101), номер запису про право власності 27840309 від 07 вересня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42920708 від 10 вересня 2018 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог. Постановою Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №201/5400/19 постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року залишено без змін.

Позивач придбав приміщення № 40 загальною площею 232,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за Договором купівлі-продажу у ОСОБА_2 12 січня 2011 року та зареєстрував право власності на нього 24 січня 2011 року, на даному нерухомому майні не було жодних обтяжень (іпотеки) і воно належало на праві власності продавцю.

Так, іпотека на нежитлове приміщення була зареєстрована лише 07 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Р.О., а відповідно до дублікату Договору іпотеки № 181105/1 USD-1П від 09 червня 2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вербою В.М., його предметом є нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , поз 3-7, загальною площею 144,2 кв.м.

Окрім того, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог про встановлення факту того, що нерухоме майно, розташоване за адресою АДРЕСА_3 в житловому будинку літ. А-12 на 1-му поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 10973942 та належить на праві власності ОСОБА_1 , є предметом іпотеки за Договором іпотеки № 181105/1 USD-1П від 09 червня 2006 року. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 181105/1 USD-1П від 09 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М. зареєстрованим № 1598, а саме: нерухоме майно, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 в житловому будинку літ. А-12, на 1-му поверсі приміщення № 36, позиція 3-7, загальною площею 144,2 кв. 2 із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 2 525 000 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2012 року у справі № 2-8014/11 замінено спосіб забезпечення позову, вжитий Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська на підставі ухвали від 05 травня 2011 року, а саме нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 в житловому будинку, літ. А-12, на I-му поверсі приміщення № 40, поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками а7, а8, реєстраційний номер об`єкта №10973942 замінити шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в житловому будинку літ. А-12 на I-му поверсі частина приміщення № 36 поз. 3-7 загальною площею 144,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта №10973942 та заборонити його відчужувати.

Таким чином позивач є добросовісним набувачем права власності на приміщення № НОМЕР_1 , загальною площею 232,6 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , оскільки на час його придбання іпотека або інші обтяження на нього були відсутні. Правочин, за яким було придбано нерухоме майно, був вчинений на законних підставах і не визнаний судом недійсним. Тому позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.0Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту, а заявлені позовні вимоги не відповідають дійсному характеру спірних правовідносин.Окрім цього, позивачем належними та допустимими доказами не доведено суду факт порушення відповідачем його прав та інтересів, за захистом якого він звернувся до суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Чебикін Сергій Віталійович просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про недобросовісне набуття права власності на нерухоме майно та подальші недобросовісні дії з ним суперечать дійсним обставинам справи, які підтверджуються фактами.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Банк Кредит Дніпро» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, оскільки судовими рішеннями між тими ж сторонами та щодо того ж предмета іпотеки підтверджуються ті обставини, що Банк був іпотекодержателем, а ОСОБА_1 належним іпотекодавцем, у зв`язку з чим Банк мав право звернути стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки) в рахунок наявної заборгованості. Позовні вимоги щодо державної реєстрації обтяження майна іпотекою та переходу права власності на майно до Банку вже були предметом судового розгляду у справі №201/5400/19, законність наведених реєстраційних дій підтверджена постановою Верховного Суду від 28 липня 2021 року. Отже, Банк набув право власності на спірне майно у законному порядку. Натомість позов є безпідставним, спрямованим на переоцінку раніше вже встановлених судами фактів, окрім цього позивач обрав неналежний спосіб захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2005 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання кредитної лінії №181105/1-USD на споживчі цілі у сумі 195 000,00 доларів США. (а.с. 66-74).

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 09 червня 2006 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки №181105/1-USD-ІП, на підставі якого в іпотеку Банку було передане нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в житловому будинку літ. А-12 на першому поверсі частина приміщення № 36 поз. 3-7 загальною площею 144,2 кв.м (а.с. 74-76).

Рішенням постійно діючого третейського суду «Левлекс» від 30 жовтня 2008 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на приміщення № 40 на І-му поверсі в житловому будинку літ. А-12, поз.1-9, загальною площею 232,6 кв.м, в тому числі на антресольний поверх поз.4-9, ганки а7 а8, по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2010 року у справі № 2-4248/2010, яка набрала законної сили 08 грудня 2010 року, затверджено укладену між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 мирову угоду, згідно з якою ОСОБА_3 з метою погашення боргу було передане ОСОБА_2 належне йому на праві власності нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 232,6 кв.м, ґанки з козирком а7 а8.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 12 січня 2011 року, нежиле приміщення № 40, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку літ. А-12 на 1-му поверсі приміщення № 40 поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м, ганки з козирьками літ. 47 а8, ОСОБА_2 відчужила ОСОБА_1

ОСОБА_4 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 11 листопада 2016 року, того ж дня 11 листопада 2016 року укладено з ОСОБА_5 договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Гугель С.Ю., зареєстрований в реєстрі за №1714, зареєстрований в реєстрі заборон за №1715, на підставі якого ОСОБА_4 передав в іпотеку ОСОБА_5 нежиле приміщення № 40, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у житловому будинку літ. А-12 на 1-му поверсі приміщення № 40 поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м, ганки з козирьками літ. 47 а8 .

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору Банк звернувся з позовом до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про стягнення з боржника заборгованості за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №181105/1-USD.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2010 по справі №2-1838/10 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за договором про надання кредитної лінії №181105/1- USD-ІП від 18.11.2005 в сумі 3 950 392,09 грн. (а.с.79-84).

Заборгованість за кредитним договором №181105/1-USD від 18.11.2008 року погашена не була, рішення суду Боржником виконано не було.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 12 січня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Т.С. і зареєстрованого в реєстрі за №100, ОСОБА_1 придбав приміщення №40, загальною площею 232,6 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13). 24 січня 2011 року право власності ОСОБА_1 зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради від 24 січня 2011 року за № 28758758 (а.с. 14).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2011 року встановлено, що нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в житловому будинку літ. А-12, на 1-му поверсі приміщення №40 поз.1-9, загальною площею 232,6 кв.м., ганки з козирками а7, а8, зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 10973942 та належить на праві власності ОСОБА_1 , є предметом іпотеки за договором іпотеки від 09 червня 2006 року.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року у справі № 22-ц/490/950/12 скасовано рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 липня 2011 року та ухвалено нове рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №181105/1-USD-ІП від 09 червня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Вербою В.М. зареєстрованим № 1595, а саме: нерухоме майно, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , в житловому будинку літ. А-12 на 1-му поверсі приміщення № 36, позиція 3- 7, загальною площею 144,2 кв. м., із застосуванням способу реалізації предмета іпотеки- шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 2 252 000 грн. (а.с. 85-87).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що 12 вересня 2018 року йому стало відомо, що право власності на належне йому нерухоме майно, яке має реєстраційний номер: 101, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Р.О. 07 вересня 2018 року зареєстроване за АТ Банк Кредит Дніпро. Підставою для реєстрації права власності банка слугували: дублікат Договору іпотеки, виданий 06 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В.М.; дублікат Додаткової угоди № 2 до Договору іпотеки, виданої 06 вересня 2018 року; дублікат угоди № 1 до Договору іпотеки, виданої 06 вересня 2018 року (копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 137533574 від 12.09.2018 додається) (а.с.15-16).

З метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач у травні 2019 року пред`явив позов до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О., АТ Банк Кредит Дніпро, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання неправомірними і скасування рішень про державну реєстрацію права власності та іпотеки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2020 року у справі № 201/5400/19 позовні вимоги ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О., АТ Банк Кредит Дніпро (треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ) про визнання неправомірним і скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності, про визнання неправомірним і скасування рішення про державну реєстрацію іпотеки - задоволено частково. Визнано неправомірним і скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Р.О. про державну реєстрацію права власності АТ Банк Кредит Дніпро на нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-12 на першому поверсі, приміщення № 40, поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м, ганки з козирками літ. а7, а8, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101), номер запису про право власності: 27840309 від 07.09.2018р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42920708 від 10.09.2018р. (а.с. 17-21).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі 201/5400/19 рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2020 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині. В решті рішення суду залишено без змін (а.с. 22-27).

Постановою Верховного суду від 28 липня 2021 року у справі № 201//5400/19 рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2020 року у незмінній після апеляційного перегляду частині та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року залишено без змін. (а.с. 28-39).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року, у справі № 201/9644/18, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року, позовні вимоги акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію іпотеки та обтяження задоволені. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 11 листопада 2016 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гугель Світланою Юріївною, зареєстрований в реєстрі за №1714, зареєстрований в реєстрі заборон за № 1715. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 11 липня 2018 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч Оксаною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 665, зареєстрований в реєстрі заборон за № 666 (а.с. 88-95, 97-101).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року у справі №201/9644/18 було встановлений наступні обставини: нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в житловому будинку літ. А-12 на I-му поверсі приміщення № 40 позиція 1-9, загальною площею 232, 6 кв. м., ганки з козирками а 7, а 8, зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 10973942 та належить на праві власності ОСОБА_1 є предметом іпотеки за Договором іпотеки №181105/1- USD-IП від 09 червня 2006 року. Обтяження (іпотека) було належним чином зареєстроване у Державному реєстрі іпотек 07 листопада 2008 року і в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21 серпня 2006 року. ОСОБА_3 було здійснене будівництво антресольного поверху і ґанків у приміщенні. За результатами такого будівництва та подальшої його інвентаризації змінений як номер нежитлового приміщення в цілому на № 40, в житловому будинку літ.А-12 на І поверсі, так і номери його внутрішніх приміщень поз.1-9. При цьому збільшилась загальна площа приміщення з 144,2 кв.м до 232,6 кв.м, додані ґанки з козирками а7, а8. Судом встановлено, що спірне нежитлове приміщення 36 в житловому будинку літ. А-12 на І-му поверсі частина приміщення № 36 поз. 3-7 загальною площею 144,2 кв.м, а також приміщення 40 в житловому будинку літ.А-12 на І-му поверсі приміщення № 40 поз. 1-9, загальною площею 232,6 м2, ґанки з козирками а7 а8, незалежно від площі, номеру приміщення та його власника мають один і той же реєстраційний будівельний номер №10973942.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що прим. 40, в житловому будинку літ.А-12 на І-му поверсі приміщення № 40 поз.1-9, загальною площею 232,6 кв.м, ґанки з козирками а7 а8, є предметом іпотеки за договором іпотеки №181105/1-USD-ІП від 09 червня 2006 року, а тому звернув стягнення на означений предмет іпотеки.

Отже, нежитлове приміщення № 40 утворилось внаслідок реконструкції, перепланування приміщення № 36, воно не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створене з прив`язкою до уже існуючої заставленої нерухомості (приміщення № 36), з використанням її функціональних елементів, іпотекодержателем якої є АТ «Банк Кредит Дніпро».

Таким чином, укладення оспорюваних договорів іпотеки, предметом яких є приміщення № 40, що створене в результаті реконструкції, у цьому ж будинку без згоди АТ «Банк Кредит Дніпро», свідчить про порушення прав Банку та неможливість останнього задовольнити вимоги щодо погашення кредитної заборгованості за рахунок іпотечного майна, оскільки наявне рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, одне з яких набрало законної сили на момент розгляду цієї справи.

Такий висновок викладений і у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1213цс16.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Про наявність іпотеки за АТ «Банк Кредит Дніпро» позивач був обізнаний під час розгляду справи №2-8014/11 та продовжуючи свої недобросовісні дії без згоди Іпотекодержателя Банку, уклав з ОСОБА_5 договори іпотеки 11 листопада 2016 року та 11 липня 2018 року, які наразі визнано недійсними Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.04.2019 по справі №201/9644/18.

Крім того, факт обізнаності позивача про перебування спірного нерухомого майна в іпотеці ПАТ «Банк Кредит Дніпро» встановлено в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року, у справі №22-ц/490/950/12.

07 вересня 2018 року АТ «Банк Кредит Дніпро» в позасудовому порядку було набуто право власності на предмет іпотеки - нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-12 на першому поверсі, приміщення № 40, поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м, ганки з козирками літ. а7, а8, за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 березня 2020 року по справі №201/5400/19 визнано неправомірним і скасовано рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренка Ростіслава Олександровича про державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (ЄДРПОУ - 14352406) на нежитлове приміщення в житловому будинку літ. А-12 на першому поверсі, приміщення № 40, поз. 1-9, загальною площею 232,6 кв.м, ганки з козирками літ. а7, а8, за адресою: АДРЕСА_1 ) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101), номер запису про право власності: 27840309 від 07.09.2018р., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42920708 від 10.09.2018р. В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суд від 06.10.2020 апеляційні скарги представника ОСОБА_1 , - ОСОБА_7 та ОСОБА_3 залишені без задоволення. Апеляційну скаргу АТ «Банк Кредит Дніпро» задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасовано та відмовлено в задоволенні позову в цій частині.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.07.2021 по справі №201/5400/19 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чебикіна С.В. залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.03.2020 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06.10.2020 року залишено без змін. Зазначеною постановою колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду було встановлено, що «…нежитлове приміщення №40 утворилося внаслідок реконструкції, перепланування приміщення №36, воно не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створено з прив`язкою до вже існуючої нерухомості (переданого ОСОБА_3 в іпотеку банку приміщення №36) з використанням її функціональних елементів, у зв`язку з чим іпотекодержателем спірного нерухомого майна згідно з договором іпотеки від 09 червня 2006 року №181105/1-USD-ІП є АТ «Банк Кредит Дніпро», а ОСОБА_1 , як новий власник предмета іпотеки, набув статусу іпотекодавця..».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту, а заявлені позовні вимоги не відповідають дійсному характеру спірних правовідносин. Окрім цього, позивачем належними та допустимими доказами не доведено суду факт порушення відповідачем його прав та інтересів, за захистом якого він звернувся до суду.

Проте колегія суддів в повному обсязі не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (стаття 4 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частини першатретя статті 24 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Таким чином, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно в позасудовому порядку.

Частиною першою статті 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої, частини другої статті 24 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Згідно з пунктом 11, абзацами першим, другим пункту 11-1 Порядку № 1127 формування та реєстрація заяв проводиться в порядку черговості звернення заявників до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. У разі коли після формування та реєстрації заяви до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса звернувся інший заявник щодо того самого майна, державний реєстратор, уповноважена особа приймає відповідні документи, формує та реєструє заяву. Про подання заяви державний реєстратор невідкладно з моменту отримання такої заяви за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву. Повідомлення власника об`єкта нерухомого майна здійснюється державним реєстратором у разі наявності в Державному реєстрі прав відомостей про електронну адресу власника як адреси для зворотного зв`язку шляхом надсилання на таку електронну адресу інформації в електронній формі про тип заяви, її реєстраційний номер, дату та час подання, прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові заявника з накладенням власного електронного цифрового підпису.

Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину (пункт 57 Порядку № 1127).

Пунктом 61 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплений у статтях 10, 18 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 було здійснене будівництво антресольного поверху і ґанків у приміщенні. За результатами такого будівництва та подальшої його інвентаризації змінений як номер нежитлового приміщення в цілому на №40, в житловому будинку літ.А-12 на І поверсі, так і номери його внутрішніх приміщень поз.1-9. При цьому збільшилась загальна площа приміщення з 144,2 кв.м до 232,6 кв.м, додані ґанки з козирками а7, а8. Тобто нежитлове приміщення № 40 утворилось внаслідок реконструкції, перепланування приміщення № 36, воно не є новоствореним об`єктом нерухомого майна, оскільки створене з прив`язкою до уже існуючої заставленої нерухомості (приміщення № 36), з використанням її функціональних елементів, іпотекодержателем якої є АТ «Банк Кредит Дніпро», та ці приміщення мають один і той же реєстраційний будівельний номер №10973942.

А тому, вимоги позивача про скасування рішення про державної реєстрації права власності, визнання за ним права власності та припинення іпотеки за АТ «Банк Кредит Дніпро», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки АТ «Банк Кредит Дніпро» на законних підставах зареєстрував за собою право власності на спірний об`єкт нерухомості, а у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чебикіна Сергія Віталійовича - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростіслав Олександрович про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності та припинення іпотеки - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 березня 2023 року.

Головуючий:суддя А.П. Барильська

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко