cправа № 492/818/23
провадження № 2/492/520/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 вересня 2023 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановила:

Представник позивачки звернувся до Арцизького районного суду Одеської областіз вказаним позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її брата ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,87 га з кадастровим номером :01:002:0180, розташованої на території Острівненської сільської ради Арцизького району Одеської області. Оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі позивачка не має можливості, бо пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, так як тривалий час хворіла та тяжко добиратися до м.Ізмаїл, у зв`язку з чим позивачка звернулася з зазначеною позовною заявою до суду.

Розпорядженням в.о. голови Арцизького районного суду Одеської області О.М. Крутової від 31 липня 2023 року, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31, ч. 4 ст. 31, ст. 32, ч. 3 ст. 41 ЦПК України, у зв`язку з неможливістю провести повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та утворити новий склад суду зазначена цивільна справа була передана на розгляд до Саратського районного суду Одеської області.

Листом Саратського районного суду Одеської області № 01-04/47/2023 від 14 серпня 2023 року вказана цивільна справа повернута до суду, яка передана судді Гусєвій Н.Д. згідно з Реєстром судових справ та матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, - 05 вересня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що цивільна справа раніше перебувала у провадженні іншого суду, спори між судами про підсудність не допускаються, вважаю за необхідне прийняти її до свого провадження.

Ознайомившись з позовною заявою, поданою позивачкою, та документами, доданими до неї, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін, однак позивачкою не зазначено відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, якщо такі позивачці відомі.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги; зазначеннядоказів, що підтверджують вказані обставини, однак в порушення вищезазначених норм закону позивачкою в позовній заяві не зазначено доказів, які підтверджують: наявності спадкового майна та приналежності спадкового майна спадкодавцю (правовстановлюючі документи); звернення до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 ; неможливості оформлення права на спадщину у зв`язку відмовою нотаріуса вчинити нотаріальну дію на звернення позивачки; наявності або відсутності спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за законом; наявності або відсутності відмови від спадщини з боку спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за законом; чи немає підстав для усунення позивачки від права на спадкування (ст. 1224 ЦК України).

Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, однак в порушення зазначених норм права позивачкою в позовній заяві не зазначено чи вживалися: заходи досудового врегулювання спору; забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно враховувати наступне.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Це знайшло також підтвердження у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» в якому вказується, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-47/0/9-12 від 10.07.2012 року, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно частини 4 статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Вказана відмова передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5.

Таким чином, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, оскільки в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає закону.

Однак, звертаючись до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, позивачка не виклала обставин та не зазначила доказів отримання письмової відмови нотаріуса у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, а лист роз`яснення з формальною пропозицією захисту своїх інтересів у судовому порядку не можна розцінювати як письмову відмову нотаріуса у вчиненні такої нотаріальної дії.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивачка має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання про витребування доказів.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Позивачкою в прохальній частині позовної заяви заявлено вимогу про витребування від державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Горючкіної О.М. відомостей про заповіти, складені ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та інформації про наявність або відсутність заведеної спадкової справи після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; від Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) копій актових записів про народження ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про укладення шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3 , 1951 року народження, що не є самостійною позовною вимогою і не може бути звернене до відповідача, а викладається у формі окремого клопотання і подається до суду у визначеному законом порядку.

Таким чином, позивачці необхідно визначитись зі змістом позовних вимог, клопотання про витребування доказів оформити окремим процесуальним документом, яка має відповідати положенням ст. ст. 84, 183 ЦПК України.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вважаю за необхідне звернути увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК, у зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачці ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом десяти днів з дня отримання позивачкою копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивачку, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позовна заява буде вважатися не поданою, та повернута позивачці.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості позивачів та відповідачів.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити позивачці, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Прийняти до свого провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Роз`яснити позивачці, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -http:/court.gov.ua/fair/sud1502/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.