РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 566/477/23

Провадження № 22-ц/4815/1004/23

Рівненський апеляційний суд:в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Носкова Олександра Миколайовича на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 5600 гривень, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач із сім`єю не проживає вже майже два роки. Протягом цього часу, він проживає у Республіці Польща, де має високооплачувану роботу. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання їх дитини, однак, виплачує її на підставі усної домовленості із позивачем. На даний час, позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу між ними та остерігається, що після задоволення її позову, відповідач перестане надавати допомогу на утримання дитини. За таких обставин змушена була звернутися у суд із даним позовом.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2023 рокупозовні вимоги було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесену нею та документально підтверджену суму судових витрат у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині визначення розміру стягнення аліментів та в частині стягнення судових витрат, представник ОСОБА_1 адвокат Носков О.М. подав апеляційну скаргу.

Зазначає, що відповідач отримував мінливий дохід, але наразі не працевлаштований і доходу не отримує взагалі. Також на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на яку заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.03.2020 року у справі №161/17755/19 стягнуто 2000,00 грн. аліментів.

Стверджує, що визначена суму у розмірі 4000 гривень буде надмірним фінансовим тягарем для відповідача та призведе до утворення заборгованості.

Вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), акт прийому-передачі виконаних робіт, тому розмір витрат на правничу допомогу є недоведеним.

Просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи апелянта, вважає рішення законним та обґрунтованим, просить відхилити апеляційну скаргу та залишити оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5), а також мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2020 року у справі №161/17755/19 з відповідача стягуються аліменти у розмірі 2000 гривень на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25-27).

Сторонами не заперечується, що відповідач перебуває за кордоном, а з 2022 року відповідач несистематично та у довільному розмірі здійснював грошові перекази на банківський рахунок позивачки (а.с. 13-14).

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1, 2, 3, ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дочка сторін проживає разом з матір`ю, відповідно ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати та матеріально забезпечувати свою дитину, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Такий висновок суду не заперечується сторонами, а спір фактично зводиться до визначення розміру суми аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2023 рік", прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років - 2272 гривні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про цілковиту відсутність доходу є необґрунтованими, оскільки він, перебуваючи за межами України не надає доказів свого майнового стану (хоча й безпосередньо володіє такою інформацією), який унеможливлює сплату аліментів в заявленому розмірі.

Відповідач не заперечує можливість сплачувати 2000 гривень щомісяця на утримання доньки. Однак, згідно з виписки по банківському рахунку за попередні місяці, вбачаються надходження грошових коштів від ОСОБА_1 і в більшому розмірі, зокрема у середньому по 5631,06 грн. в місяць.

Отже слід враховувати, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, а рівень професійних навичок дозволяє працевлаштуватись за кордоном та отримувати заробітну плату не нижче мінімального рівня, який гарантується на конвенційному рівні Міжнародною організацією праці, тому у нього існує можливість сплачувати аліменти у достатньому розмірі.

Водночас позивач не надала суду відомостей про свій фінансовий стан та не обґрунтувала достатніми доказами заявлений до стягнення розмір аліментів, що вдвічі перевищує розмір рекомендованого.

Колегія суддів вважає, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2023 рокуправильно встановлено обставини справи, воно ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, однак висновок щодо розміру стягнутих аліментів на утримання дітей не відповідає обставинам справи, а отже існує підстава для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення в частині розміру стягнутих аліментів на дитину шляхом зменшення стягуваної суми з 4000 грн. до 3000 грн.

Як передбачають норми сімейного законодавства та неодноразово вказувалось Верховним Судом при вирішенні спорів пов`язаних з утриманням дітей суди повинні виходити з найкращих інтересів дитини та враховувати принцип рівності батьків у правах та обов`язках щодо спільних дітей, зокрема, й щодо утримання.

Визначаючи такий розмір аліментів суд прийшов до висновку, що таке рішення не призведе до покладення тягаря утримання дитини лише на одну з сторін. Разом з цим стягнення аліментів в меншому розмірі призведе до порушення прав малолітньої дитини та не буде відповідати її найкращим інтересам.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України визначені основні критерії, які повинен враховувати суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (висновки Верховного Суду у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19))

Інтереси ОСОБА_2 представляв адвокат Садовий М.В. згідно ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВК №1081454.

Згідно квитанції до прибуткового ордера №3 від 15.05.2023 року ОСОБА_2 сплачено 6000 грн.

З довідки про оплату правничої допомоги вбачається, що сторони узгодили розмір гонорару в сумі 6000 гривень за надання наступної правничої допомоги: 1) надання правової інформації, консультації і роз`яснення щодо законодавчого регулювання питань, пов`язаних із стягненням аліментів; 2) складання позовної заяви про стягнення аліментів (попередній розрахунок суми судових витрат, повідомлення; 3) представництво ОСОБА_2 в суді першої інстанції в судовій справі про стягнення аліментів.

Сплачена сума оприбуткована в Книзі обліку доходів та витрат адвоката за записом №3 від 15.05.2023 року. Затрати робочого часу на надання правової допомоги, передбаченої пунктами 1-2 довідки, становлять 4 години.

Надані докази дозволяють встановити істотні умови договору про надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг та перевірити на відповідність критеріям, що встановлені у статтях 137, 141 ЦПК України.

Враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши надані адвокатом послуги, обсяг матеріалів справи колегія суддів прийшла до висновку, що визначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, обставинам справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони, тому вимоги позивачки про стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню на суму 1500 грн., що відповідатиме вищезгаданим критеріям.

Отже доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, тому вона підлягає до часткового задоволення. За результатами перегляду справи апеляційним судом рішення місцевого суду слід змінити, зменшивши розмір задоволених позовних вимог до 3000 гривень, а суму витрат на правничу допомогу до 1500 гривень.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Носкова О.М. задовольнити частково.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 11 липня 2023 рокув частині розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дочки та судових витрат змінити та резолютивну частину викласти в такій редакції:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 16 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; (РНОКПП НОМЕР_2 ) понесену нею та документально підтверджену суму судових витрат у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.