02.10.2023 Справа № 756/2521/21
Справа № 756/2521/21
Провадження № 2/756/286/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

2 жовтня 2023 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Шершньові В.О., Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак», третя особа ОСОБА_3 , про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Ласмак», третя особа ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі інтернет на сайті інтернет-видання « Страна.ua », власником якого є ТОВ «Ласмак» опублікована стаття за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в якій викладено інтерв`ю, де на одне з питань інтерв`юера, ОСОБА_2 повідомив недостовірну інформацію, а саме: «ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась». На наступне запитання « А жена ОСОБА_11 способна на такие вещи?», ОСОБА_2 відповів «Она способна».

Оскільки дані вислови є недостовірною інформацією, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію, ОСОБА_1 , з урахуванням зміни предмета позову, просить суд визнати недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 , ТОВ «Ласмак» в інтерв`ю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні « Страна.ua » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 а саме « ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась. Она способна на такие вещи.»; зобов`язати ОСОБА_2 та ТОВ «Ласмак» шляхом опублікування не пізніше 15 днів з моменту набрання судовим рішенням по справі законної сили в одному із наступних інтернет-видань: «Обозреватель» (https://www.obozrevatel.com), « Укрінформ » ( https://www.ukrinform.ua), «Уніан » ( https://www.unian.net), повідомлення наступного змісту: «Спростування. Інформація, поширена в інтерв`ю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні « Страна.ua », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 а саме « ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась. Она способна на такие вещи.» - є недостовірною».

Представник ОСОБА_1 - адвокат Веремієнко О.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представники третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні просили ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

У судове засідання відповідачі не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10 год. 32 хв. в мережі інтернет на сайті «Страна.ua» розміщена стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_5 », в якій у текстовому форматі висвітлено інтерв`ю, де інтерв`юйований ОСОБА_2 , розповів (далі - мовою оригіналу): « Жена ОСОБА_14 долго не могла забеременеть. ОСОБА_1 нашла доктора. В итоге у ОСОБА_14 родился сын, которого даже назвали ОСОБА_5 - в честь ОСОБА_11 , он его крестил. Когда ОСОБА_14 перешел к ним в оппозицию, ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась». В подальшому на запитання інтерв`юера: «А жена ОСОБА_11 способна на такие вещи?», ОСОБА_2 відповів: «Она способна» (а.с. 5-12).

Відповідно до висновку експерта Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України № 056/101 від 05.05.2021 року у тексті публікації: « Жена ОСОБА_14 долго не могла забеременеть. ОСОБА_1 нашла доктора. В итоге у ОСОБА_14 родился сын, которого даже назвали ОСОБА_5 - в честь ОСОБА_11 , он его крестил. Когда ОСОБА_14 перешел к ним в оппозицию, ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась» міститься інформація про ОСОБА_1 , виражена у формі фактологічних тверджень, яка може бути принизливою для її честі й гідності і завдати шкоди її діловій репутації (а.с. 71-83).

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом із цим, ст. 34 Конституції України гарантовано право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Кожен має право на свободу вираження поглядів в розумінні ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Частиною 1 ст. 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, зокрема, є честь, гідність і ділова репутація особи.

Одночасно, відповідно до змісту ч. 1 ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі № 761/6866/16-ц.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пленум Верховного Суду України в п. 1, 19 Постанови від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснює, що беручи до уваги положення ст.ст. 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, фактичні твердження та оціночні судження є різними поняттями, а розмежовування цих термінів лежить в основі захисту права на честь та гідність, як особистих немайнових прав, та предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці ЄСПЛ при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії»).

При цьому, судом встановлено, що твердження ОСОБА_2 , що висвітлені на сайті інтернет-видання «Страна.ua» відносно ОСОБА_1 висвітлює її в якості особи, яка вчинила злочин, зокрема організацію викрадення особи (ст. 146 КК України) та надання неправомірної вигоди службовій особі (ст. 369 КК України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в окопному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Крім того, ч. ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Враховуючи, що інформація, зазначена ОСОБА_2 є безпідставним звинуваченням ОСОБА_1 та такою, що не відповідає дійсності, висловлена у формі існування конкретних обставин (фактів) та у формі констатації конкретних фактів (обставин), які нічим не підтверджені, суд дійшов висновку, що фраза « ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась.» є недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 та підлягає спростуванню автором цих слів, тобто ОСОБА_2 , а також особою, що поширила вказану інформацію, тобто ТОВ «Ласмак».

Проте, так як відповідь ОСОБА_2 «Она способна»на запитання « А жена ОСОБА_11 способна на такие вещи?» є його суб`єктивною думкою, що є оціночним судженням, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 277 фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж медіа є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому медіа, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію.

Указом Президента України № 57/2022 від 16.02.2022 року уведено в дію рішення РНБО від 30.12.2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)»,які застосовані, зокрема до ТОВ «Ласмак», в тому числі шляхом блокування Інтернет-провайдерами доступу до веб-ресурсів/сервісів, розміщених на доменах та субдоменах strana.ua , strana.news , strana.one , strana.digital , strana.today , інших веб-ресурсів/сервісів, які забезпечують доступ до порталу Cтрана.ua (товарного знака, його графічного відтворення), веб-ресурсу/сервісу, аналогічного (ідентичного) за змістом, а також обмеження провайдерами електронних послуг (службами соціальних мереж) доступу з території України до контенту, розміщеного на вебсторінках/у каналах Facebook.com/gazetastranaua , @strana.ua , vk.com / stranaua , ok.ru / stranaua .

А тому, враховуючи, що доступ до сайту, на якому було розміщено недостовірну інформацію, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 заблоковано, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивачки в частині спростування недостовірної інформації шляхом опублікування її в одному із наступних інтернет-видань: «Обозреватель» (https://www.obozrevatel.com), « Укрінформ » ( https://www.ukrinform.ua), «Уніан » (https://www.unian.net).

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак», третя особа ОСОБА_3 , про захист честі, гідності та ділової репутації та спростування недостовірної інформації - задовольнити частково.

Визнати недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласмак» в інтерв`ю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні « Страна.ua » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме « ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась.».

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_18 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласмак» (адреса: 01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 4-б, ) кожного окремо чи спільно спростувати недостовірну інформацію шляхом опублікування не пізніше 15 днів з моменту набрання судовим рішенням по справі законної сили в одному із наступних інтернет-видань: «Обозреватель» (https://www.obozrevatel.com), «Укрінформ» (https://www.ukrinform.ua), «Уніан» (https://www.unian.net), повідомлення наступного змісту: «Спростування. Інформація, поширена в інтерв`ю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 », опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні « Страна.ua », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме « ОСОБА_1 наняла человека, чтобы украли этого ребенка. Среди людей, которых нанимала ОСОБА_1 оказались сотрудники полиции, которые все доложили, дёрнули ОСОБА_1 и ОСОБА_5 - они заплатили взятку, и тема замялась.» - є недостовірною».

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_18 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак» (адреса: 01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 4-б, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_19 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) по 800 грн. 00 коп. судового збору з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя