Справа № 175/2427/23
Провадження № 2-п/175/20/23
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

11 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Крошки М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 13.06.1998 року виконкомом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1073,60 грн..

31.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заочне рішення ухвалено без його участі, судові повістки та копію позовної заяви із додатками він не отримував, а тому він не мав можливості надати свій відзив на позовну заяву та пояснення щодо предмета спору. В судове засідання він не з`явився через незалежні від нього обставини, а тому а тому був позбавлений можливості скористуватися своїми процесуальними правами, визначеними ЦПК України. Також, він має намір зберегти шлюбні відносини та просити суд про надання часу на примирення між сторонами для збереження шлюбу. Крім того, вважає необґрунтованим стягнення з нього судового збору, так як він є інвалідом І групи, а тому звільнений від його сплати в усіх судових інстанціях.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Сумський С.М. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Представником позивача 30.08.2023 року до суду надана заява, в якій він просив розглянути заяву у відсутності позивача та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно приписів статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Пунктами 3,4 ч.2 ст. 285 ЦПК України визначено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Судом встановлено, що 25.05.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Позивачкою було в позовній заяві було зазначено адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , а також його мобільний телефон НОМЕР_1 .

Як видно з матеріалів справи, судом, у зв`язку із незабезпеченням суду поштовими марками, вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання призначених на 15.06.2023 року та 06.07.2023 року шляхом направлення SMS повідомлень, які були останнім отримані завчасно, а саме 09.06.2023 року та 15.06.2023 року, проте в жодне судове засідання відповідач не прибув.

Заочним рішенням від 06.07.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, вирішено питання про судові витрати.

Нормою ч. 1 ст. 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Так, заявник зазначає, що має намір зберегти шлюбні відносини та намагатиметься вжити заходів для примирення.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 ст. 104, частиною 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що зазначено в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відповідач застосовував до неї насильство, погрожував їй, нецензурно висловлювався відносно неї та застосовував фізичну силу, що змусило її залишити квартиру, де вони проживали. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися ще в квітні 2020 року, з того часу вона проживає у своєї мами та побоюючись фізичного насильства з боку відповідача намагається навіть випадково не зустрічатися з ним.

Суд вважає, що незгода відповідача з розірвання шлюбу не може бути підставою для скасування заочного рішення суду, оскільки це буде суперечити інтересам позивачки. А стягнення судового збору з відповідача, який є інвалідом І групи, не є визначеною законом підставою для скасування заочного рішення.

Як зазначено в Постанові ОП ВС від 14.02.2022 року у справі №2-4744/11 дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Але надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування при обставинах, про які зазначила позивач в позовній заяві, не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

Згідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 287-288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя В.О. Заборський