КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 361/1924/21 Головуючий у суді першої інстанції - Сердинський В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Македоном Олександром Андрійовичем, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року представник АТ «Універсал Банк» - Мєшнік К.І. звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 листопада 2017 року у розмірі 60 991,21 грн станом на 22 грудня 2020 року, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 42 294,68 грн, заборгованість за пенею та комісією 18 696,53 грн, а також просив стягнути сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 23 листопада 2017 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 18 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Позивач зазначав, що у відповідача станом на 30 жовтня 2019 року прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30 жовтня 2019 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 22 грудня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 60 991,21 грн, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 42 294,68 грн, заборгованість за пенею та комісією 18 696,53 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, не в повному обсязі досліджено матеріали справи. Зазначав, що між сторонами було погоджено усі істотні умови договору.

Вказано, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, приєднався та був ознайомлений з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою «Monobank», таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Укладення між банком та відповідачем договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». Відсутність підпису боржника на паперовому екземплярі умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифах та паспорті не свідчить про неукладеність договору. Відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису. Виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості.

В апеляційній скарзі також вказано, що тіло кредиту включає в себе щомісячні платежі за послугою розстрочка, адже відповідач самостійно за допомогою мобільного додатку оформив 11 заяв по сервісу «Розстрочка,» що вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці відповідача. Тобто, окрім коштів з кредитного ліміту, відповідачем були використані кошти з ліміту розстрочки.

Представник банку також наголошує, що розмір заборгованості складає 20 063,75 грн й ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту (18 000 грн) та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) - 2 063,75 грн.

Враховуючи вищевикладене, представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача по справі.

21 липня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідно до якого зазначене, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог банку про стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 18 696,53 грн. Також у відзиві вказано, що між сторонами по справ не було укладено кредитний договір, а відбулось кредитування рахунку. Представник відповідача також звертає увагу на те, що банк двічі змінював предмет позову, а саме зменшував розмір позовних вимог, а нову суму боргу не було підтверджено первинними документами.

Враховуючи зазначене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить залишити без змін рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в цілому не відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку мотивував своє рішення тим, що судом було встановлено, що 23 листопада 2017 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання останнім анкети-заяви до договору про надання банківських послуг «Мonobank», відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 18 000 грн.

Районний суд зазначав, що згідно із наданим банком розрахунком станом на 22 грудня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 23 листопада 2017 року № б/н, становить 60 991,21 грн, з яких: 42294,68 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 18696,53 грн - заборгованість за пенею та комісією. В подальшому позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій представник позивача стверджує, що після пред`явлення даного позову до суду відповідачем в добровільному порядку погашено заборгованість за кредитним договором в розмірі 45 200 грн, а тому заборгованість станом на 19 вересня 2022 року становить 20 063,75 грн. В поданій до суду заяві про зменшення розміру позовних вимог, зазначено, що згідно виписки про рух коштів на рахунку, баланс станом на 19 вересня 2022 року складає (мінус) - 2 063,75 грн. Тобто заборгованість складає 20 063,75 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 18 000 грн та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 2 063,75 грн.

Суд вказав, що в цій же заяві позивач також зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 155 995,94 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по карти: на суму 176 059,69 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 20 063,75 грн ( 176 057,69 грн - 155 993,94 грн = 20 063,75 грн).

Суд першої інстанції зазначив, що такий розрахунок заборгованості є цілком не зрозумілим, оскільки позивачем наведено два різних варіанти виникнення такої заборгованості. Крім того, як вбачається з виписки по рахунку, заборгованість розрахована станом на 19 вересня 2022 року. Натомість, звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про наявність заборгованості у ОСОБА_1 станом на 22 грудня 2020 року.

Крім того, суд врахував, що у письмових поясненнях від 22 липня 2021 АТ «Універсал Банк» зазначив про зменшення позовних вимог до 37 991,21 грн, які відповідачем були погашені повністю, про що зазначає і сам позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 22 вересня 2022 року, констатуючи той факт, що відповідач після подання позову сплатив борг в розмірі 45 200 грн.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд не може повністю погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 23 листопада 2017 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с.8, т.1).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2-3 анкети-заяви).

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення вартості (а.с.9-23, т.1).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 23 листопада 2017 року, укладеного між банком та ОСОБА_1 станом на 22 грудня 2020 року заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 42 294,68 грн, заборгованість за пенею та комісією - 18 696,53 грн, що разом становить 60 991,21 грн (а.с.5-7, т.1).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі було надано довідку про рух коштів від 05 липня 2021 року, відповідно до якої вбачається, що відповідач здійснював погашення заборгованості 14 червня 2021 року на суму 9 000 грн та 30 червня 2021 року на суму 13 000 грн й залишок заборгованості становить 19 991,21 грн (а.с.67, т.1).

В подальшому, в липні 2021 року АТ «Універсал Банк» подало письмові пояснення, в яких позивач просить зменшити розмір позовних вимог до 37 991,21 грн (а.с.78-151, т.1).

Також банком було надано виписку про рух коштів ОСОБА_1 за період з 06 січня 2018 року по 30 червня 2021 року (а.с.95-116, т.1); довідку про наявність рахунку від 19 липня 2021 року, відповідно до якої вбачається, що відповідачу було видано кредитну картку зі строком дії до червня 2024 року (а.с.117, т.1); довідку про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с.120, т.1); довідку про оформлені розстрочки за Договором надання банківських послуг від 23 листопада 2017 року (а.с.121, т.1).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем було подано довідку про рух коштів по картці від 24 січня 2022 року, відповідно до якої станом на 17 січня 2022 року баланс на картці відповідача становить (мінус) - 1 428,98 грн (а.с.166, т.1).

В подальшому, у вересні 2022 року АТ «Універсал Банк» подало заяву про зменшення суми позовних вимог, відповідно до якої позивач просить зменшити суму позовних вимог з 60 991,21 грн до 20 063,75 грн (а.с.182-186, т.1).

До вказаної заяви банком було долучено виписку про рух коштів ОСОБА_1 від 19 вересня 2022 року за період з 06 січня 2018 року по 01 лютого 2022 року, відповідно до якої станом на 01 лютого 2022 року відповідач по справі має заборгованість у розмірі 2 063,75 грн (а.с.187-197, т.1).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У позовній заяві АТ «Універсал Банк» вказував на те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, проте судом першої інстанції вказаних обставин враховано не було.

З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , підписавши 23 листопада 2017 року анкету-заяву, висловив згоду на отримання банківських послуг, а саме просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору; на підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 18 000 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків.

Апеляційний суд враховує, що анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 , які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

На підтвердження позовних вимог АТ «Універсал Банк» надав суду також Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank).

Апеляційний суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

На підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі анкети-заяви та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає банк, позивачем було надано виписку про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Апеляційний суд враховує, що під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідач по справі частково погашав наявну заборгованість за кредитним договором та частково визнавав позовні вимоги АТ «Універсал Банк».

Враховуючи подані позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, а також враховуючи надану останню виписку про рух коштів відповідача по картковому рахунку (а.с.187-197, т.1), апеляційний суд встановив, що станом на 01 лютого 2022 року відповідач по справі майже в повному обсязі погасив наявну в нього заборгованість й залишок заборгованості за наданим кредитом становить 2 063,75 грн.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог банку та стягнення із відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 2 063,75 грн.

Також колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості у більшому розмірі, зокрема, у розмірі 20 063,75 грн, оскільки позивачем не було доведено належними і допустимими доказами факту того, що відповідач використав кредитний ліміт у повному обсязі в сумі 18 000 грн.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки за подачу позовної заяви АТ «Універсал Банк» сплатило судовий збір у розмірі 2270 грн, а за подачу апеляційної скарги - 3405 грн, що разом становить 5 675 грн, й враховуючи, що апеляційний суд задовольняє позовні вимоги банку на 10,28%, то до стягнення з відповідача на користь банку підлягає сума судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 583,39 грн (10,28% від 5 675 грн).

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Мєшніком Костянтином Ігоровичем, задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23 листопада 2017 року у розмірі 2 063,75 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) судові витрати у розмірі 583,39 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв