26 квітня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
за участю секретаря судових засідань - Мордухович К.Г.,
03.07.2021 позивач звернувся до суду з позовом до Кооперативу «Схід» по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян про визнання переважного права на вступ до кооперативу, на підставі ст..ст.16, 1216, 1218 ЦК України, ст..ЗУ «Про кооперацію», п.п.6.13, 6.14 Статуту ГБК «Схід»..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає. що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , 1947 року народження, який на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_3 .
Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили 88/600 частин будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, яке було видане позивачу 01.08.2018 р. приватним нотаріусом Лук`яновою О.Б., реєстровий номер 1952, у спадковій справі №13/2018.
Крім того, на день смерті ОСОБА_3 був членом Кооперативу «Схід» по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян, розташованому на земельній ділянці, відведеній на підставі рішення виконкому Харківської міської ради депутатів трудящих від 28.07.1976 р. №522. Як за членом кооперативу за ним числився гаражний бокс № НОМЕР_2 , яким спадкодавець до самої смерті постійно користувався але документи на право власності на гаражний бокс не оформив. Це підтверджується листами-відповідями ГБК «Схід» від 10.07.2019 р. і від 29.10.2019 р.. та інформацією у відповідях від 02.04.2021 р. №1/21 і від 29.04.2021 р. № 3/21 на запити адвоката.
Вказаний гаражний бокс ОСОБА_3 побудував за власні кошти, а право власності не оформив і не зареєстрував через об`єктивні причини. Згідно довідки КП «ХМБТІ» ХМР від 04.01.2021 р. №1093951 право власності на вищевказаний гараж (гаражний бокс) в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровано.
Як син ОСОБА_3 і єдиний його спадкоємець першої черги, в установлений законом строк ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Будь-які інші особи спадщину не приймали і з такими заявами до нотаріуса не зверталися. Вказане підтверджується відповіддю приватного нотаріуса ХМНО Лук`янової О.В. від 12.11.2019 року № 546/01-16.
01 серпня 2018 року приватний нотаріус ХМНО Лук`янова О.Б. видала на ім`я позивача ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 88/600 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і належали його батькові ОСОБА_3 . У видачі свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс № НОМЕР_2 у ГБК «Схід» нотаріус відмовила через ненадання документів на нерухоме майно, що посвідчують належність майна спадкодавцю на праві власності.
Відповідно до пунктів 6.13 і 6.14 Статуту ГБК «Схід», якими передбачено, що спадкоємці члена кооперативу, що помер, мають переважне право на вступ до Кооперативу і набувають членства в Кооперативі на підставі поданої ними до Правління кооперативу заяви на ім`я Голови кооперативу, 11.06.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою. До заяви ОСОБА_1 додав необхідні документи: копію свого паспорта та довідку про ідентифікаційний номер, копію свідоцтва про моє народження, копію свідоцтва про смерть батька, копію свідоцтва про розірвання шлюбу його батьків, копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2018 р. та інші. 23.09.2019 р. на вказану заяву ОСОБА_1 отримав відповідь від 10.07.2019 р. вих. №19/19 за підписом голови кооперативу Ярошенко Ю.М.. у якій повідомлялося про те, що рішенням правління ГБК «Схід» від 09.07.2019 р. розгляд моєї заяви призупинено у зв`язку з тим, що з аналогічною заявою до кооперативу звернулася ще одна особа - ОСОБА_2 - брат його батька, а відповідно до пункту 5.2 розділу 5 Статуту один гараж (бокс) може бути оформлений тільки на одного члена кооперативу, оформлення одного гаража (боксу) на декількох осіб не дозволяється.
Надалі ОСОБА_1 ще неодноразово звертався до відповідача - 27.11.2019 р. і 09.08.2020 р. з заявами про прийняття мене у члени кооперативу та переоформлення на його ім`я гаражного боксу № НОМЕР_2 , до яких додав лист приватного нотаріуса Лук`янової О.Б. від 12.11.2019 р. №546/01-16, у якому повідомлялося про те, що за матеріалами спадкової справи №13/2018 «... наявні дані про те, що спадкоємцем ОСОБА_3 є його син - ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , ... батьки спадкодавця померли раніше від нього, на час смерті спадкодавець у зареєстрованому шлюбі не перебував. Заяв від інших спадкоємців не надходило».
Позивач в своєму позові стверджує, що надав відповідачу докази того, що є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батька, і що ОСОБА_2 , який не входить до кола спадкоємців першої черги, будь-яких заяв до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_3 не подавав, тобто спадщину не приймав і не мав правових підстав для її прийняття.
На заяви ОСОБА_1 від 27.11.2019 р. і 09.08.2020 р. відповіді від ГБК «Схід» до цього часу я не отримав. Керівництво кооперативу не надає мені можливості користуватися гаражним боксом, яким користувався спадкодавець, також не надає інформації про розмір і сплату ОСОБА_3 пайового внеску, про прийняття гаражного боксу в експлуатацію та ін., посилаючись на відсутність у нього такої інформації, тим самим перешкоджає мені в отриманні документів, необхідних для оформлення права на спадщину.
В той же час відповідач прийняв у ОСОБА_1 сплату заборгованості по членським внескам, яка утворилася у спадкодавця ОСОБА_3 на день його смерті у розмірі 2898.00 грн. Таким чином відповідно до пункту 6.13 Статуту він у повному обсязі виконав зобов`язаннями померлого батька перед кооперативом. Крім того, після смерті батька, з 01.01.2018 р. по цей час я сплачую поточні членські внески, які відповідач приймає від мене в установленому ним розмірі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.
Згідно із положеннями п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 12.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м.Харкова від 22.09.2021 вказана справа розподілена в провадження судді Губської Я.В.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались, в матеріалах справи містяться відомості про надання представникам обох відповідачів можливості ознайомитися з матеріалами справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, представником ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі і не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі, їх представники у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судових засідань повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток-повідомлень про виклик у судове засідання за місцем реєстрації.
Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, клопотань з приводу розгляду справи до суду не надав.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч.3 ст.131 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Крім того, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Таким чином, подальше відкладення розгляду даної справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , 1947 р.н., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 18.01.2018.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 13.11.1970(а.с.7).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по спадковій справі №13/2018. №1952, витягу 52812905 від 01.08.2018 р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі, ОСОБА_1 , як спадкоємцю приватним нотаріусом ХМНО Лук`яновою О.Б. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.(а.с.9-11)
Відповіддю ГБК «Схід» від 10.07.2019 р. №19/19 позивачу повідомлено про призупинення розгляду його заяви про вступ до кооперативу, оскільки раніше з заявою про вступ до кооперативу звернувся брат померлого ОСОБА_2 (а.с.12)
Згідно з запитом приватного нотаріуса від 22.10.2019 р. № 504/01-16 та . відповіддю ГБК «Схід» від 29.10.2019 р. №22/19 право власності на гаражний бокс, як об`єкт нерухомого майна за померлим ОСОБА_3 не було зареєстровано, наявна заборгованість у членських внесках за померлим.
З відповіді нотаріуса від 12.11.2019 р. №546/01-16 вбачається, що єдиним спадкоємцем. який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є його син, якому видано свідоцтво про право на спадщину, заяв від інших спадкоємців не надходило.(а.с.15)
Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , про що надав відомості до ГБК «Схід», проте відповідачем було призупинено розгляд його заяви про вступ до кооперативу, заяву не розглянуто по суті та не надано відповіді щодо прийняття його до членів кооперативу.
З постанови приватного нотаріуса ХМНО Лук`янової О.Б. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.04.2021 вбачається, що позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на гаражний бокс в гаражному кооперативі ГБК «Схід», через відсутність реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Заявами до відповідача від 29.11.2019 і 09.08.2020 запитами адвоката до ГБК «Схід» від 02.04.2021 і 24.04.2021, підтверджується досудове звернення позивача до відповідача.(а.с.18-24)
Як зазначає позивач ОСОБА_1 в позовній заяві, він неодноразово звертався письмово до голови ГБК «Схід» 11.06.2019, 27.11.2019, 09.08.2020 з питанням про прийняття його в члени кооперативу, однак відповіді на свої заяви не отримав, доказів на спростування вказаного до суду не надано протягом судового розгляду.
Статутом ГБК «Схід», затвердженим 15.04.2014 р.. у редакції 2015 р. передбачено наступне:
Пункт 6.13. Спадкоємці члена кооперативу, що помер, мають переважне право на вступ до Кооперативу. Особа, прийнята у члени кооперативу замість померлого члена кооперативу, відповідає перед Кооперативом за зобов`язаннями померлого у повному обсязі та як член кооперативу виконує усі статутні положення.
Пункт 6.14. Спадкоємці набувають членства в Кооперативі на підставі поданої ними до Правління кооперативу заяви на ім`я Голови кооперативу, щодо вступу в Кооператив.
Правління приймає рішення про прийняття спадкоємців до Кооперативу з урахуванням п.5.2 розділу 5 цього Статуту. Це рішення надалі затверджується зборами уповноважених членів кооперативу.
Пункт 6.15. У разі, якщо у члена кооперативу, який помер, не з`являються родичі або спадкоємці (без поважних на то причин), або вони (родичі, спадкоємці) зовсім відсутні, то гараж (бокс) такого члена кооперативу переходить у власність Кооперативу відповідно до законодавства про успадкування. Далі Правлінням кооперативу приймається рішення про подальше його використання (продажу, здачу в оренду, тощо), яке затверджується загальними зборами.
Згідно відомостей, що містяться у відповіді представнику позивача Голови правління ГБК «Схід» від 29.04.2021, ця редакція Статуту діяла на момент виникнення спірних правовідносин.(а.с.30-48)
Наданими до суду квитанціями від 17.02.2020 (а.с.82-83) про сплату членських внесків з 2014 по 2019 до ГБК «Схід» підтверджується сплата позивачем членських внесків за померлого.
Відомостей на спростування наведеного відповідачами та їх представниками протягом розгляду справи до суду не плодано
Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 цієї норми одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно із положеннями статей 1216. 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про кооперацію» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльністю гаражно- будівельних кооперативів» роз`яснено, що у справах про право на пай і на гараж судам належить виходити з того, що член ГБК, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15 Закону України «Про власність»).
Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 5 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтвердженими доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання за позивачем переважного права на вступ до кооперативу та зобов`язання відповідача розглянути заяви ОСОБА_1 про прийняття у члени кооперативу є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 80, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Я.В. Губська