КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження № 22-ц/824/4417/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 761/6247/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання Грицишина А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Мальцева Д.О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний» (відповідач-1), ОСОБА_3 ( відповідач-2), про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.08.2020 року приблизно о 19 год. 52 хв. за адресою: вул. Дегтярівська, 33-В, м. Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та «Renault Laguna», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2020 року у справі № 761/27621/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Renault Laguna», д.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «СК АСКО - Донбас Північний» згідно з полісом обов`язкового страхування АО4153852.

01.09.2020 року ПрАТ «СК АСКО ДП» сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 39 792,67 грн. та 1050 грн. за евакуацію авто «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , з місця ДТП.

Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, позивач замовила незалежне автотоварознавче дослідження. Відповідно до звіту про оцінку вартості збитку, нанесеного власникові пошкодженого колісного транспортного засобу, від 20.09.2020 року № 01-20/09 вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ становить 144 652,73 грн, вартість матеріального збитку - 81 391,24 грн.

Позивач за власні кошти відремонтувала свій автомобіль, сума відновлювального ремонту становить 130 015 грн.

Враховуючи, що сума матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу деталей, без ПДВ, становить 72 701 грн. 87 коп., а страхова компанія виплатила позивачу лише 39 792 грн. 67 коп., то відповідач-1 повинен відшкодувати 32 909 грн. 20 коп.

Оскільки страхової виплати відповідача-1 недостатньо для того, щоб відшкодувати збитки в повному обсязі, то відповідач-2 повинен відшкодувати різницю між розміром страхової виплати та фактичними збитками, що становить : 130 015 грн. - 72 701 грн. 87 коп. = 57 313,13 грн.

Відповідач-2 добровільно не сплатив різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, а відповідач-1 сплатив неповну суму страхового відшкодування, тому із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню також пеня, 3% річних та інфляційні втрати. Із урахування наведених обставин, ОСОБА_1 просила суд:

- стягнути із ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний» на її користь страхове відшкодування в розмірі 32 909,20 грн., пеню в розмірі 1774,39 грн., 3% річних в розмірі 443,60 грн., інфляційні втрати в розмірі 1645,46 грн.;

- стягнути із ОСОБА_3 на її користь різницю між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування в розмірі 57 313,13 грн., 3% річних у розмірі 909,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 865,65 грн.;

- стягнути із відповідачів пропорційно до заявлених вимог витрати на правничу допомогу у розмірі 12 500 грн, а також судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що 05.11.2021 року представником позивача було надіслано відповідь на відзив ПрАТ «СК «АСКО-ДП» до суду та сторонам по справі разом із клопотанням про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи через оператора поштового зв`язку «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення. Однак, з невідомих причин в матеріалах справи вказані документи не були підшиті та не знаходились в матеріалах справи. У зв`язку з чим, рішення суду винесено без врахування відповіді на відзив представника позивача, а також не було розглянуто клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, що є порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи за одних і тих же пошкоджень транспортного засобу «Hyundai Sonata» д.н. НОМЕР_3 містяться два звіти, які суттєво суперечать один одному, а саме страхової компанії від 17.08.2020 року № 20-097 та Звіт № 01-20/09, який був проведений за замовленням позивача. Згідно зі звітом № 20-097 від 17.08.2020 р. (який проводився на замовлення страхової компанії) вартість відновлювального ремонту становить 77 642,91 грн., а вартість матеріального збитку становить 47 751,21 грн. з ПДВ та без ПДВ - 39 792,67 грн.

Відповідно до Звіту № 01-20/09 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 20.09.2020 р. (який проводився на замовлення позивача) вартість відновлюваного ремонту становить 144 652,73 грн., а вартість матеріального збитку становить - 81 391,24 грн.

Суд першої інстанції не призначив по справі судову автотоварознавчу експертизу, чим порушив вимоги законодавства, оскільки два звіти мають значну різницю в розмірі нанесеної шкоди, при цьому дане клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи вчасно подавалося до суду, а саме було зареєстровано в суді 09.11.2021 року, тоді як рішення по справі було винесено 23.02.2022 року.

Звертає увагу суду, що на момент подання позовної заяви позивач за власні кошти відремонтувала свій автомобіль «Hyundai Sonata» д.н. НОМЕР_3 , сума відновлюваного ремонту становить - 130 015 грн., що підтверджується квитанціями про сплату коштів за ремонт автомобіля та актом виконаних робіт № 45 від 16 листопада 2020р. та матеріалами до акту виконаних робіт № 45 від 16 листопада 2020 року.

Суд першої інстанції не дослідив, не з`ясував та не надав уваги тому, що транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 був відремонтованим.

Суд першої інстанції мав взяти до уваги, що відповідач-2 зобов`язаний був сплатити різницю між дійсним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування. Звертає увагу на постанову Верховного Суду по справі № 753/4696/16 від 30.10.2019 року, постанову Верховного Суду по справі № 206/3219/15-ц від 19 липня 2021 року, постанову Верховного Суду по справі № 757/33065/18-ц від 21 липня 2021 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «СК АСКО-ДП», вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що 01.09.2020 року ПрАТ «СК «АСКО-ДП» сплатило на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 39 792,67 грн. та 1 050 грн. за евакуацію автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 з місця ДТП, тим самим виконавши зобов`язання перед позивачем відповідно до положення п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що виплата страхового відшкодування в розмірі 39 792,67 грн., яку здійснила страхова компанія, є вдвічі меншою від реальних збитків. Звертає увагу суду, що огляд автомобіля позивача відповідно до Звіту від 20.09.2020 року № 01-20/09 проводився з фіксуванням всіх пошкоджених деталей. У зв`язку із чим оцінювачем, який проводив огляд на замовлення позивача, зафіксовані всі наявні пошкодження автомобіля внаслідок ДТП.

Звіт від 20.09.2020 року № 01-20/09 відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, при цьому він був проведений ФОП ОСОБА_5 , що діяв на підставі сертифікату №714/17 суб`єкта оціночної діяльності від 18.07.2017 р., свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів №3073 від 16.06.2005 р., посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №10947-ПК від 08.11.2018 р. та сертифікату суб`єкта оцінюючої діяльності № 684/20 від 17.07.20 р. та є належним та допустимим доказом. При цьому, відповідач-1 у своєму відзиві на апеляційну скаргу не надав жодних нових аргументів, які б спростували твердження зазначені в апеляційній скарзі. Наголошує на призначенні у справі судової автотоварознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Рішення суду першої інстанції про відмову у позові мотивовано тим, що позивач на підтвердження розміру завданого йому збитку посилається, зокрема, на звіт про оцінку КТЗ №01-20/09 від 20.09.2020 року, складений ФОП ОСОБА_5 . Для складання цього звіту ФОП ОСОБА_5 було проведено огляд автомобіля «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_3 , без участі представника ПрАТ «СК АСКО Донбас Північний», йому не було запропоновано прибути для огляду.

Законом передбачено, що порядок визначення розміру збитків встановлений таким чином, що у випадку відсутності порушення страховиком терміну огляду транспортного засобу фактично унеможливлює залучення іншого спеціаліста (оцінювача, експерта) для визначення розміру саме страхового відшкодування.

При цьому, визначений п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк відповідачем-1 не було порушено, огляд автомобіля позивача було проведено в межах визначеного законом строку (на дев`ятий календарний день з дня подання ОСОБА_3 повідомлення про ДТП), про що свідчить акт №20-097 огляду колісного транспортного засобу, який складався в присутності представника позивача, ним підписаний, при цьому зауважень щодо неправильності чи неповноти фіксації пошкоджень автомобіля представник позивача не надав. Таким чином, у позивача не виникло права на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Отже, на момент виплати страхового відшкодування позивачу його сума була розрахована за правилами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виплачена без порушення визначеного законом строку.

Вимоги щодо стягнення 3 % річних, пені та інфляційних втрат є похідними від основної вимоги щодо стягнення страхового відшкодування, тому відсутні підстави для їх задоволення.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони зроблені за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2020 року приблизно о 19 год. 52 хв. за адресою: вул. Дегтярівська, 33-В, м. Київ, сталася ДТП за участі автомобілів «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та «Renault Laguna», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.09.2020 року у справі № 761/27621/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили та сторонами не оскаржувалась (т. 1 а. с. 8 - 9).

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія «Renault Laguna», д.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/4153852, строк дії з 07.09.2019 року до 06.09.2020 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн. (т. 1 а. с. 10).

Згідно зі звітом від 17.08.2020 року № 20-097, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 на замовлення ПрАТ «СК АСКО ДП», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_1 ,становить 77 642,91 грн., вартість матеріального збитку становить 47 751 грн. 21 коп. з ПДВ та без ПДВ - 39 792 грн. 67 коп. (т. 1 , а. с. 79-87).

01.09.2020 року ПрАТ «СК АСКО ДП» сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 39 792,67 грн. та 1050 грн. за евакуацію автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , з місця ДТП (т. 1 а. с. 12, 13).

Відповідно до Звіту від 20.09.2020 року № 01-20/09, виконаного ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , становить 144 652,73 грн., вартість матеріального збитку - 81 391,24 грн. (т. 1 а. с. 14-39).

Згідно з актом виконаних робіт від 16.11.2020 року № 45, складеного ФОП ОСОБА_7 , сума відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 ,становить 130 015 грн., вартість якого була сплачена ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_7 у повному обсязі (т. 1 а. с. 40 - 44).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2020 року ПрАТ «СК АСКО ДП» сплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 39 792,67 грн. та 1050 грн. за евакуацію автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , з місця ДТП.

Зазначений розмір страхового відшкодування визначений страховиком на підставі звіту від 17.08.2020 року № 20-097, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 на замовлення ПрАТ «СК АСКО ДП», згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_1 ,становить 77 642,91 грн., вартість матеріального збитку становить 47 751,21 грн. з ПДВ та без ПДВ - 39 792,67 грн.

Водночас, позивач не погодилася із виплаченим розміром страхового відшкодування у сумі 39 792,67 грн., та на її замовлення ФОП ОСОБА_5 виконав Звіт від 20.09.2020 року № 01-20/09, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , становить 144 652,73 грн., вартість матеріального збитку - 81 391,24 грн. Також, позивач посилалася на те, що вартість проведеного відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , становить 130 015,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 16.11.2020 року № 45, складеного ФОП ОСОБА_7 . За таких обставин, позивач вважала, що відповідач-1 повинен відшкодувати їй недораховану страхову виплату в розмірі 32 909,20 грн., а відповідач-2 повинен відшкодувати різницю між розміром страхової виплати та фактичними збитками, що становить 57 313,13 грн.

Відхиляючи такі доводи позивача, суд першої інстанції виходив з того, що для складання звіту ФОП ОСОБА_5 було проведено огляд автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , без участі представника ПрАТ «СК АСКО ДП», якому не було запропоновано прибути для огляду. При цьому, огляд автомобіля позивача представниками ПрАТ «СК АСКО ДП» було проведено в межах визначеного законом строку (на дев`ятий календарний день з дня подання ОСОБА_3 повідомлення про ДТП), про що свідчить акт № 20-097 огляду колісного транспортного засобу, який складався в присутності представника позивача, ним підписаний, при цьому зауважень щодо неправильності чи неповноти фіксації пошкоджень автомобіля представник позивача не надав. Таким чином у позивача не виникло права на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

В апеляційній скарзі сторона позивача посилається на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи за одних і тих же пошкоджень транспортного засобу «Hyundai Sonata» д.н. НОМЕР_3 містяться два звіти, які суттєво суперечать один одному та мають значну різницю у визначеному розмірі вартості відновлювального ремонту та розмірі заподіяної шкоди, а саме звіт від 17.08.2020 року № 20-097, який проведений за замовленням страхової компанії, та звіт від 20.09.2020 року № 01-20/09, який проведений за замовленням позивача. Про зазначені обставини сторона позивача зазначала в клопотанні про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке судом першої інстанції із невідомих причин не приєднано до матеріалів справи та не розглянуто.

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не надав оцінки наведеним доводам позивача, не розглянув клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, факт надсилання якого до суду першої інстанції підтверджується цінним поштовим листом із описом вкладення та доданою накладною (т. 1 а. с. 114).

З метою правильного вирішення справи та прийняття законного і обґрунтованого судового рішення шляхом повного, об`єктивного з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи, що потребують спеціальних знань і становлять предмет доказування, ухвалою Київського апеляційного суду від 02.02.2023 року призначено судову автотоварознавчу експертизу у справі.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 09.05.2023 року № СЕ-19/111-23/12342-АВ, виконаного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Ізмайловим Д.В., вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу майна (матеріального збитку), завданого власнику автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , станом на дату ДТП 03.08.2020 року складала 88 644,50 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , станом на дату ДТП 03.08.2020 року складала 157 385,25 грн. (т. 1 а. с. 197-219).

Висновок експерта є один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Колегія суддів враховує, що висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 09.05.2023 року № СЕ-19/111-23/12342-АВ, виконаний судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Ізмайловим Д.В., містить застереження про те, що судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок та за ст. 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; такий висновок виконаний для суду на підставі наданих судом матеріалів справи; містить докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 09.05.2023 року № СЕ-19/111-23/12342-АВ є належним та допустимим доказом у справі, який усуває суперечності між наданими сторонами звітами про оцінку вартості матеріального збитку.

Враховуючи наведене, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті ПрАТ «СК АСКО ДП» на користь позивача, колегія суддів бере до уваги висновок експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи від 09.05.2023 року № СЕ-19/111-23/12342-АВ, виконаний судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Ізмайловим Д.В., згідно з яким вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу майна (матеріального збитку), завданого власнику автомобіля «Hyundai Sonata», д.н. НОМЕР_3 , станом на дату ДТП 03.08.2020 року складала 88 644,50 грн.

Виходячи із доданої до висновку експерта ремонтної калькуляції, розрахунок вартості відновлювального ремонту без ПДВ становить суму : 5488 грн. ( загальна сума вартості робіт) + 11 666,13 грн. ( загальна вартість фарбування) + ( 140 231,12 грн. ( загальна вартість запчастин) - 20 % ПДВ = 112 184 грн. 90 коп.) = 129 339 грн. 03 коп.

Розрахунок вартості матеріального збитку ( тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей) без ПДВ становить : 5488 грн. ( загальна сума вартості робіт) + 11 666 грн. 13 коп. ( загальна сума фарбування) + 112 184 грн. ( 1-0,5) ( загальна вартість запчастин без ПДВ та з урахуванням зносу) = 73 246 грн. 58 коп.

Таким чином, встановивши, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК АСКО ДП»та страховик провів страхову виплату на користь потерпілої особи - ОСОБА_1 не у повному розмірі, колегія суддів вважає, що існують правові підстави для стягнення із ПрАТ «СК АСКО ДП» на користь ОСОБА_1 суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 33 453,91 грн (73 246,58 грн. - 39 792,67 грн., де 73 246,58 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу без ПДВ, 39 792,67 грн - сума виплаченої страхової виплати без ПДВ).

Водночас, ОСОБА_1 у позовній заяві просила суд стягнути із ПрАТ «СК АСКО ДП» на її користь 32 909,20 грн, а тому суд задовольняє позов в межах заявлених вимог.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постановах від 23.10.2019 року у справі №337/1673/16-ц та від 20.06.2019 року у справі № 362/5422/15.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14.04.2022 року у справі № 205/7747/18, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові № 645/3746/16 від 07.02.2019 року Верховний Суд зазначив, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові ( без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці. …. Доводи касаційної скарги про необхідність визначення розміру збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна. В даному випадку судами вирішено спір не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення сплаченої позивачем реальної вартості виконаних робіт по відновлювальному ремонту, пошкодженого з вини відповідача, транспортного засобу.»

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 1194 ЦК України та висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позивач вправі отримати відшкодування з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту ( без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Відповідальність відповідача застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відшкодування за яким має особливості, встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, правила ст. 29 Закону №1961-IV покладають на страховика обов`язок у разі пошкодження транспортного засобу відшкодувати потерпілому не всі витрати, а лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у встановленому законом порядку.

Тобто, даний Закон встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме, розмір страхової виплати визначається з урахуванням зносу автомобіля, що, у свою чергу, згідно ст.1194 ЦК України, покладає на винуватця обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у разі її недостатності.

Враховуючи те, що виплачена ПрАТ «СК АСКО ДП» сума страхового відшкодування є значно меншою від оціненої майнової шкоди, потерпіла особа не позбавлена права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків за рахунок винної особи, обсяг відповідальності якої обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, тому суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог до відповідача-2 про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди та виплатою страхового відшкодування, не зазначивши будь-яких мотивів такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що вартість проведеного позивачем відновлювального ремонту автомобіля «HyundaiSonata», д.н. НОМЕР_3 , становить 130 015 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 16.11.2020 року № 45, складеним ФОП ОСОБА_7 , та платіжними квитанціями про перерахування ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_7 вартості відновлювального ремонту та запасних частин до автомобіля від 14.10.2020 року, 16.10.2020 року, 22.10.2020 року, 16.11.2020 року на загальна суму 130 105 грн. ( а.с. 40-44, т. 1).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для стягнення із ОСОБА_3 як винної в ДТП особи на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 56 768,72 грн., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (130 015 грн.) та розміром страхового відшкодування (73 246,58 грн).

Також, позивач заявила вимоги про стягнення із відповідача-1 на її користь 3 % річних, інфляційних витрат та пені, а також із відповідача-2 на її користь 3 % річних та інфляційних витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 зазначила, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність страховика, передбачена п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 ст. 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів виходить з того, що на момент звернення позивача до суду з позовом між нею та ПрАТ «СК АСКО ДП» виникли боргові зобов`язання, оскільки сума недоплаченого страхового відшкодування становить 32 909,20 грн.

За таких обставин існують правові підстави для застосування до ПрАТ «СК АСКО ДП» цивільно-правової відповідальності, передбаченої п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Нарахування 3% річних за кожен день прострочення відповідно до ст. 625 ЦК України здійснюється за формулою: сума 3% річних = 3% річних / 365 днів ? сума боргу ? кількість днів прострочення/100. Отже, сума 3% річних за період із 01.09.2020 року до 12.02.2021 року (164 дні) із розрахунку заборгованості 32 909,20 грн. становить 443,60 грн.

Нарахування інфляційний втрат за період із вересня 2020 року до лютого 2021 року відповідно до ст. 625 ЦК України здійснюється за формулою: сума інфляційних втрат = (сума основного боргу ? індекс інфляції/100) - сума основного боргу. Індекс інфляції за спірний період становить: вересень - 100,5%, жовтень 2020 року - 101,0%, листопада 2020 року - 101,3%, грудень 2020 року - 100,9%, січень 2021 року - 101,3%.

Отже, сума інфляційних втрат за період із 01.09.2020 року до 12.02.2021 року (164 дні) із розрахунку заборгованості 32 909,20 грн. становить 1645,46 грн.

Нарахування пені відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється за формулою: сума пені = суму боргу ? облікова ставка НБУ ? 2 / 365 ? кількість днів прострочення / 100.

Отже, суд здійснює нарахування пені за прострочення виплати страхового відшкодування за період із 28.07.2019 року до 28.07.2020 року із розрахунку:

32 909,20 грн (розмір заборгованості) ? 6% (ставка НБУ у період із 01.09.2020 року до 12.02.2021 року) ?2 / 365 днів ? 164 (кількість днів прострочення) / 100 = 1774,39 грн.

Таким чином, існують правові підстави для стягнення із ПрАТ «СК АСКО ДП»на користь позивача інфляційних втрат в сумі 1645,46 грн., 3% річних в сумі 443,60 грн., пені в сумі 1774,39 грн.

Водночас, вимоги позивача до відповідача ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають до задоволення, оскільки на момент звернення позивача до суду з позовом між нею та ОСОБА_3 не виникли боргові зобов`язання, так як в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач зверталася до ОСОБА_3 із досудовою вимогою про стягнення різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги позивача, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 32 909 (тридцять дві тисячі дев`ятсот дев`ять) грн. 20 коп., пеню в розмірі 1774 грн. 39 коп., три відсотки річних - 443 грн. 60 коп., інфляційні втрати - 1645 грн. 46 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди в сумі 56 768 ( п`ятдесят шість тисяч сімсот шістдесят вісім) грн. 72 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відомості щодо учасників справи :

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АСКО - Донбас Північний», , місце знаходження: Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 37;

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місця проживання : АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду з підстав, визначених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2024 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.