Справа № 727/7177/23
Провадження № 2/727/1334/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі головуючого судді Танасійчук Н.М.

секретаря судових засідань Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Петричук О.О., звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилається на те, що 26.07.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №1135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначає, що не отримує у повній мірі моральної підтримки з боку відповідача, сімейне життя у них не склалося через те, що мають різні інтереси та протилежні погляди не тільки на життя, а й на шлюб та сім`ю.

Вказує, що сторони вже більше року проживають окремо та вважає, що примирення є неможливим, так як шлюб для позивачки носить лише формальний характер, та подальше його існування суперечить її інтересам.

Крім цього, позивачка переконана, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, а тому вважає це недоцільним.

Натомість, спір щодо визначення подальшого місця проживання дітей та про поділ спільно набутого майна за час шлюбу - відсутній, спільного господарства із відповідачем не ведуть та не мають спільного бюджету.

Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито спрощене провадження у даній справі. Призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомленими належним чином.

Позивачка та її представник, адвокат Петричук О.О. у судове засідання не з`явилися. Представником позивача, надано заяву про розгляд справи за її відсутності і відсутності позивача ОСОБА_1 . Поруч з тим, позивачка підтримує заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату, час, у судове засідання не з`явився. До суду заяв про розгляд справи за відсутності відповідача не надано. Відповідач ОСОБА_2 своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з п.4 ч.6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи у спорах про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ЦПК України клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Частиною 5 ст. 279 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до положень ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 26.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №1135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції серії НОМЕР_2 , актовий запис №626, сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції серії НОМЕР_3 , актовий запис №860, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу.

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, причиною розірвання шлюбу стали різні інтереси та протилежні погляди не тільки на життя, а й на шлюб та сім`ю, а також позивачка не отримувала в повній мірі моральної підтримки з боку відповідача. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально.

Позивачка в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 26 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис №1135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , необхідно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 ), що зареєстрований 26 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1135.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Танасійчук Н.М.