Провадження № 2/760/239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Козленко Г.О., за участю секретаря - Дубаніної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна, згідно з яким просив: визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, загальною площею 132 кв.м., житловою площею 76,6 кв.м (опис об`єкта: літ. «А» - житловий будинок, літ «Б», «Д» - сараї, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Е» - навіс), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивач є сином та спадкоємцем всього майна за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадковим майном після смерті ОСОБА_2 є житловий будинок, загальною площею 132 кв.м., житловою площею 76,6 кв.м. (опис об`єкта: літ. «А» - житловий будинок, літ «Б», «Д» - сараї, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Е» - навіс), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з зазначеним, позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сєніної О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 . що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса від 02.08.2022 позивачу будо відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки з поданих позивачем документів на житловий будинок АДРЕСА_1 , вбачаються суттєві розбіжності в технічних характеристиках об`єкта нерухомого майна, а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 43,4 кв.м., було виділено новий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 132 кв.м., житловою площею 76,6 кв.м., у зв`язку з чим видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим.

У свою чергу, позивач зазначав, що право власності померлої спадкодавця - ОСОБА_2 на спадкове майно виникло на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29234871 від 10.11.2011 року.

В подальшому, щодо зазначеного будинку було здійснено добудову, внаслідок чого збільшилась його загальна площа, а потім здійснено виділ в натурі з частки об`єкту нерухомого майна, що підтверджується Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 884 від 18.02.2020 року та Довідкою про показники об`єкта нерухомого майна № 906 від 18.02.2020 року.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що право власності на житловий будинок зареєстровано за спадкодавцем в 2020 році і ніким не оспорюється, позивач звернувся до суду з даним позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.08.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

27.03.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року зобов`язано Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сєніну О.О. у строк до 31.05.2023 року надати до суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

28.03.2021 року до суду надійшов відзив Київської міської ради на позовну заяву, в якому відповідач, зважаючи на докази у матеріалах справи, просив ухвалити рішення згідно з нормами чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради.

04.10.2023 року на адресу суду від приватного нотаріуса надійшли копії матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду

Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.06.2021 року.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.06.1953 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, серед іншого, на житловий будинок АДРЕСА_1 .

12.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сєніної О.О. із заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом, зареєстровано заяву за № 54, спадкова справа № 20/2021.

22.10.2021 року до нотаріуса надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 .

Згідно з заповітом від 27.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-306, посвідченого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М., ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла позивачу все своєї майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право.

02.08.2022 року приватним нотаріусом КМНО Сєніною О.О. було видано позивачу свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 27.10.2015 року після смерті ОСОБА_2 . Спадщина, на яку було видано це свідоцтво, складається з рахунків, що знаходяться в установах філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Постановою приватного нотаріуса КМНО Сєніної О.О. від 02.08.2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки з поданих позивачем документів на житловий будинок АДРЕСА_1 , вбачаються суттєві розбіжності в технічних характеристиках об`єкта нерухомого майна, а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 43,4 кв.м., було виділено новий об`єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 132 кв.м., житловою площею 76,6 кв.м.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, право власності померлого спадкодавця - ОСОБА_2 на спадкове майно виникло на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.11.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29234871 від 10.11.2011 року.

В подальшому, щодо зазначеного будинку було здійснено добудову, внаслідок чого збільшилась його загальна площа, а потім здійснено виділ в натурі з частки об`єкту нерухомого майна, що підтверджується Висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 884 від 18.02.2020 року та Довідкою про показники об`єкта нерухомого майна № 906 від 18.02.2020 року.

У вказаній довідці ТОВ «Технічний центр «Будівельно-інвентарна експертиза» зазначало, що відповідно до проведеної інвентаризації від 18.02.2020 року житловий будинок літера «А» за адресою: АДРЕСА_1 , має такі показники: загальна площа - 132,0 кв.м., житлова площа - 76,6 кв.м., інвентаризаційна вартість не визначалась. Об`єкт виник в результаті його виділу з більшого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого була допущена технічна помилка, а саме не була змінена адреса новоутвореного об`єкта. Адреса об`єкта, вказана в Витягу з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказана як « АДРЕСА_1 » та адреса « АДРЕСА_1 » відносяться до одного і того ж об`єкта нерухомого майна. Правильне написання адреси об`єкта: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.05.2020 року, 12.03.2020 року за ОСОБА_2 на праві приватної власності зареєстровано житловий будинок, загальна площа (кв.м.): 132, житлова площа (кв.м.) - 76,6, Опис: Літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б,Д» - сараї; літ. «В» - гараж; літ. «Г» - вбиральня; літ. «Е» - навіс, адреса: АДРЕСА_1 .

Підставою для державної реєстрації права власності є: висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, серія та номер 884, виданий 18.02.2020 року, видавник: ТОВ «Технічний центр» «Будівельно-технічна експертиза»: свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер 1-800, виданий 10.11.2014 року, видавник: Київська державна нотаріальна контора; довідка про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер 906, виданий 18.02.2020 року, видавник: ТОВ «Технічний центр «Будівельно-інвентарна експертиза».

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що, враховуючи наявність розбіжностей в технічних характеристиках об`єкта нерухомого майна, нотаріус фактично позбавлена можливості видати йому свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статтті 46 цього Кодексу).

Частина 1 статті 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень ч. 1 ст. 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Разом з тим, за змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті батька є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип належного урядування . Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі Москаль проти Польщі (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30.05.2013 року в справі Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції майном визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні законне сподівання на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі Стретч проти Сполученого Королівства (пункт 32). Законне сподівання на отримання активу також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має законне сподівання , якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі Копецький проти Словаччини (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям майно в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Таким чином, з огляду на вищенаведені положення законодавства, враховуючи наявність розбіжностей в технічних характеристиках об`єкта нерухомого майна, а також те, що право власності за житловий будинок зареєстровано за спадкодавцем, це право ніким не оспорюється, суд приходить до висновку про те, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування у встановленому порядку, тобто шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, а тому єдиним способом захисту прав позивача в даному випадку є визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, загальною площею 132 кв.м., житловою площею 76,6 кв.м (опис об`єкта: літ. «А» - житловий будинок, літ «Б», «Д» - сараї, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Е» - навіс), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сєніна Ольга Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, загальною площею 132 кв.м., житловою площею 76,6 кв.м (опис об`єкта: літ. «А» - житловий будинок, літ «Б», «Д» - сараї, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Е» - навіс), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко